EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Jag kunde inte få nog av dig, mitt barn
Öppna ögonen och se på mig
Mina tårar Kommer från djupet av mitt hjärta
Smärtan river i mitt hjärta
Har Gud lämnat mig?
Sov, sov...
Syster, kom och sätt dig och vila. Du är likblek.
Kom hit.
Jag beklagar sorgen.
Tack.
Vi har precis begravt en mor och hennes barn.
Men vi är hoppfulla.
Vad skulle vi ha kvar om vi även förlorar hoppet?
Du är här! Du är kvinnan med stjärnan.
Redan som barn visste du vad din uppgift var.
Vad håller dig tillbaka? Vad är du så rädd för att komma ihåg?
Tack gode gud.
Vi trodde att du blev skadad. Vi var så rädda.
Jag sa ju att kvinnan med stjärnan finns!
Våra böner har besvarats. Vi tackar Gud.
Du har kommit hit för att hela oss.
Jag såg henne i mina drömmar. Hon hade gröna ögon precis som du.
Vad heter du?
Atiye.
Var är jag?
Det här är vår gömställe. Vi behövde gömma oss när vi blev gravida.
Vi trodde att vi skulle få begrava Hatice och barnet.
Men det var för att vi skulle hitta dig. Vårt mirakel.
Snälla, rädda oss.
Hej då, mamma.
Jag har arbetat som polis i många år
men det är första gången vi förlorar kontrollen.
Jag vet inte varför,
men jag tror att det har med dig att göra.
Du överanalyserar.
-Du måste bara hitta den där kvinnan. -Du sa att din son är bortrest.
Varför är du så intresserad av att Atiye ska gripas?
Låt oss säga att jag inte tycker om att se brottslingar på fri fot.
Oroa dig inte. Alla får sona sitt brott förr eller senare.
Ha en trevlig dag.
Vem var den döda kvinnan?
Jag vet inte. En gammal kvinna.
Du ljuger för mig.
-Du ljuger för mig. -Lugna dig.
Jag pratade precis med Ozan. Han är i Paris.
Han har stängt av telefonen för att slippa Elif.
Så enkelt är det.
Lugna dig nu.
Varför ringde han dig och inte mig?
Jag vet att nåt är fel. Jag är hans mamma och känner det på mig.
Du ljuger för mig.
-Hur kan du säga så? -Ljuger du för mig?
Jag ska få hem vår son. Jag åker till Paris och hämtar honom om jag måste.
Vi kan åka tillsammans.
Mon amour.
Smärta definierar en människa mer än kärlek.
Smärta!
Min son.
Jag ska få hem dig.
Du ska komma hem.
Jag ska hämta hem dig som jag gjorde med din mamma.
Försvinn.
Försvinn!
Du kan skicka bort mig,
men ditt samvete kan du inte tysta.
Samvetet speglar hjärtat och det följer dig som en skugga.
Tyst. Nej.
Tyst!
Sluta.
De är till er, frun.
Okej.
Tiden är inne, Melek.
TIDEN ÄR INNE, MELEK
Kom in.
Allt väl?
Välkommen.
Vad är det som pågår?
Varför åkte du till Kappadokien med kvinnan? Varför sa du inget?
Det är oviktigt. Hon är galen. Var det inte så du sa?
Hur känner du henne?
Hon och hennes mor har ställt till med problem sen utgrävningarna började.
Jag sa inget för att inte distrahera dig.
Du döljer nåt och det gillar jag inte, Erhan.
-Och vad döljer du för mig? -Vad menar du?
-Visste du att min pappa lever? -Va?
-Visste du det? Ja eller nej. -Nej, det visste jag inte.
Varför sa min pappa att jag inte ska lita på dig?
Han sa att det är mycket jag inte vet och att bara lita på Atiye.
Skit i honom!
Litar du på en man som varit borta i åratal eller litar du på mig?
Så det är inget annat jag borde veta?
Självklart inte.
Låt inte henne göra dig förvirrad.
Kom ihåg vem du är och var du kommer ifrån.
Det är precis det jag försöker göra...
Serdar. Pappa.
Du helar med de händerna.
Precis som syster Seher.
Seher?
Ja, Seher. Blonda Seher.
Hon kallas så. Hon har ett märke i ansiktet.
Var hittar jag henne?
Tukiey!
Välkommen, Atiye.
Moster.
Du lever.
Vi lever alltid vidare nånstans.
Men den som vi verkligen måste hålla vid liv...
finns inom dig.
Ja, men hur?
Du måste återvända till där allt började för att förstå.
-Till första gången du såg honom. -Du menar Erhan.
Göbekli Tepe. Det var dit mormor skickade mig.
Jag pratar om mycket tidigare än så.
Du ska få se att det finns mycket mer...
om du kan låsa upp minnets låsta rum.
Du har förmågan att göra det, men du måste lära dig hur man gör.
Hur gör jag det?
Vatten glömmer inte, Atiye. Rör vid det.
Var inte rädd för dig själv. Var inte rädd för dina krafter.
Be vattnet att låsa upp ditt minne. Det som du vill minnas.
Om du minns, då gör han också det.
Ja, jag minns den platsen.
Om jag tar dit Erhan då kommer han också att minnas.
Hur hittade du oss?
Det var inte lätt.
-Det var tack vare polischef Mustafa. -Men du kom dit före honom.
Döljer du nåt för mig?
Är det jag som ska förhöras?
Svara.
Jag döljer inget. Det var du som åkte iväg med den lögnaktiga horan.
-Passa dig. Det är hon inte alls. -Hur vet du det?
Försvarar du en kvinna du knappt känner?
Du ljög och åkte iväg med henne och jag vet inte varför.
-Vi hittade nåt viktigt där. Okej? -Vadå?
-Var det den här? -Ja. Ställ ner den.
Varför betyder den så mycket? Betyder den mer än din fru?
Betyder den mer än alla risker jag har tagit för dig?
Vilka risker har du tagit för mig?
Vilka risker?
-Du har ingen aning. -Nej, det har jag inte.
Jag är utmattad. Fattar du inte?
Jag är trött på att vänta och hela tiden vara hänsynsfull.
Jag sitter och väntar i ett hörn. Jag är less på den här skiten!
Vad tar du dig till? Är du galen?!
Jag måste åka till Istanbul. Jag kom hit för att ta farväl.
Jag lovar att komma tillbaka och hjälpa er.
Hur ska det gå för flickan under tiden?
Jag måste göra ett försök.
Vi kan följa med dig.
Då slipper vi sitta här och vänta.
Det är bättre för Zeynep att vara med henne.
Jag gör det här för allas bästa, men jag kan inte ta med er.
Varför inte?
Jag sitter i en knivig sits. Polisen letar efter mig.
Vi gömmer dig. Är det inte bättre än att vara ensam?
Jag kan köra. Vi använder skåpbilen från vårt mejeri.
Snälla, säg ja.
Finns det en telefon i närheten?
-Hallå? -Elif.
Är det du, Atiye?
Är du ensam?
Ja. Mår du bra? Polisen letar efter dig.
Jag vet. Det är ett missförstånd som jag försöker rätta till.
-Säg inte till nån att jag har ringt. -Okej.
Var är du?
Jag försöker ta mig tillbaka till Istanbul. Jag måste be om en tjänst.
Det är viktigt.
Jag lyssnar.
Jag måste prata med Erhan.
-Varför ringer du inte? -Han litar inte på mig.
Hur kan jag hjälpa till? Vad ska jag göra?
Säg åt honom att möta mig. Det är viktig, Elif.
Jag vet att jag begär mycket. Lita på mig.
-Var och när? -Ikväll i Cevahir-basaren.
Okej.
Tack...för allt.
Atik, var försiktig.
-Polischef Mustafa? -Ja.
Jag vet var ni kan hitta Atiye.
Kom då.
Atiye?
Hallå?
Om du vill se Ozan igen kommer du till adressen jag skickade.
Berätta inte för nån.
Ozan...
Vem är du? Hallå?
Förlåt, Erhan. Jag tappade humöret.
Jag ber om ursäkt. Snälla, öppna.
Jag vill vara ifred.
Jag ber om ursäkt. Öppna så kan vi prata.
Låt mig vara ifred. Vi behöver lugna ner oss.
Ozan?
Jag är här, Ozan.
Ozan?
Ozan!
Var är du, Ozan?
Ozan!
Min kära flicka.
Pappa!
Förlåt mig, mitt barn.
Jag kunde inte komma till dig tidigare.
Du har rätt att vara arg. Du kan be mig att dra åt helvete.
Du får säga vad du vill.
Min kära flicka.
Gråt inte.
Pappa.
Min flicka.
ÖSTRA SIDAN
Du kanske kan hjälpa mig, pappa.
Var är Ozan?
Det vet jag inte.
Jag var tvungen att säga det för att få hit dig.
Jag måste varna dig.
För vadå?
Du måste hålla dig borta från Serdar och hans familj.
Du måste åka iväg idag...
annars kommer de att skada dig.
Varför?
Jag ska berätta sen.
Åk till den här adressen. Där kan du gömma dig.
-I Konya? -Ja, men berätta det inte för nån.
Jag kommer dit och berättar allt.
Jag kan inte bara åka iväg. Min bror, Ozan...
Se på mig.
Din bror vet att jag lever.
Va?
Han förlät mig inte.
Du behöver inte förlåta mig, men jag ber dig
att åka till adressen och försvinna utan ett spår.
Följer du med?
Ja.
Lovar du?
Jag lovar.
5543, högkvarteret.
5543 lyssnar, chefen.
Skicka genast bilar till Cevahir-basaren.
Vi har information om att Atiye Özgürsoy befinner sig där.
Ja, sir.
Omringa basaren, men ingen rör sig förrän jag har kommit.
Ja, chefen.
Atiye har hittats.
Okej.
Är det Ozan?
Nej.
Polisen har gripit Atiye. Jag fick precis veta det.
Berätta allt, pappa.
Från början.
ÖZCANS KÖTT- OCH MEJERIPRODUKTER
Vänta på mig.
Var försiktig. Gud välsigne dig.
Vi letade efter dig i fem dagar.
Vi letade i varje vrå i grottorna, men du var borta utan ett spår.
Jag var nära att förlora hoppet, men...
du hittades i ett hål. Du var medvetslös.
Sen ritade du templen på väggarna i ditt rum i flera dagar.
Du upprepade: "Jag har en uppgift. Jag har en uppgift."
Din mamma ville ta dig till läkaren, men jag visste att du sett ett mirakel.
Du var en liten pojke.
Du ville åka till Urfa.
Jag trodde på dig.
Jag trodde på allt du sa. Det var därför jag lyssnade på dig.
Men mitt misstag orsakade en katastrof.
Jag förtjänar inte min familj.
Jag förtjänar inte dig.
Tror du fortfarande på mig?
-Jag behöver din hjälp. -Vad som helst.
Vet du vad det här betyder?
Ja, det gör jag.
Det är ett ovanligt och gammalt språk som består av komplexa symboler.
Versaler symboliserar universums olika dimensioner.
Men det viktigaste är hur man läser det.
Man läser på ett speciellt sätt.
Erhan?
Upp med händerna!
Jag ska inte fly.
Jag har inte begått brotten.
De har satt dit mig. Jag är inte en sån människa.
Det är svårt att berätta sanningen...
utan att få kalla dig pappa.
Men det är sanningen. Du är min pappa.
Händerna, kära du.
Jag skickar kvinnorna i skåpbilen till stationen.
-Vi tar med oss kvinnan också. -Ja, sir.
Ingen puls. Förbered för laddning.
Sluta. Släpp mig!
Släpp henne. Skjut inte.
"Du är universums moder. Du är själva naturen.
Du är himmelrikets krafter som ligger bortom tid och rum.
Du är själens drottning. Du är liv och ljus.
Du är den som alltid har varit och alltid kommer att vara.
De kallar dig Venus...eller Isis.
Man kan se dig i alla världar.
Du är gudinnan med 10 000 namn. För mig är du den enda."
Hur är det möjligt? Jag drejade dem när jag var fem år.
Du måste hitta Atiye.
Atiye kan vara den sista arvtagerskan i släktträdet.
Ingången öppnas om två dagar.
Den här gången ska jag vara där för min son.
Jag behöver inte dig.
Nej.
Svara inte. Innan du gör det ska du få lyssna på en inspelning.
Han skulle inte tro dig. Du betyder ingenting för honom.
Om du inte berättar var Erhan är utsätter du Elif för fara.
Nu vet du vem du ska gå till.
Förlåt mig, chefen. Jag måste ta med mig Atiye.
-Vad är det som pågår? -Vem är du?
Fan!
Gå. Jag kan inte hålla dem borta hur länge som helst.
Ge dig iväg och gör det du ska medan jag listar ut vad som pågår.
Tänk på mig om du föder ditt barn innan vi ses igen.
Gå.
Tack, pappa.
Det är inte mig du ska tacka.
Mustafa, du måste rädda Atiye.
En manskropp har hittats i vattnet vid Yeniköy.
Han har identifierats som Ozan Yılmaz,
son till den välkände affärsmannen Serdar Yılmaz.
Vittnen såg kroppen från stranden och kontaktade polisen.
Melek.
Brottsteknikerna undersöker platsen...
Melek.
Kära Melek.
-Nej. -Snälla, du.
-Släpp mig. -Kära du...
-Snälla. -Nej.
Nej.
Gör inte så här.
DEN VÄLKÄNDE AFFÄRSMANNEN SERDAR YILMAZ SON HAR HITTATS DÖD
Undertexter: Anna Eriksson