СЕРІАЛ NETFLIX
Це Пакстон Голл-Йосіда.
Йому 16, він живе у Шерман-Оукс, Каліфорнія.
а я – модель, дизайнерка, активістка,
і я теж була 16-річною каліфорнійкою. Я Джіджі Хадід.
Вам, певно, цікаво,
чому стара-добра Джиджерс викроїла хвилинку,
щоб розповісти історію 16-річного хлопця.
Вірте чи ні, ми з ним схожі.
Нас обох постійно недооцінюють, бо для всіх ми лише секс-символи.
-ПАКСТОНЕ, ТИ НОРМ? -Я ТАК ПЕРЕЖИВАЮ
-КОЛИ ТАЧКА ЗБИЛА ТЕБЕ, Я… НАПИШИ -Я ПОРЯД.
Через ідеально симетричне личко усі думають,
що за красивим фасадом нічого немає,
але в нас і розум є, і почуття, і…
Пакстоне, одягнися! Я тут наводжу переконливі аргументи.
Коротше, у нас дуже багатий внутрішній світ.
Принаймні, у мене. Побачимо, що буде з Пакстоном.
…ВІДКРИВАВ ПІДРУЧНИК
Чувак, рука! Якого біса?!
Хотів переконатися, що ти не симулюєш.
Тобі типу й справді боляче, бро.
Ага, йому типу й «справді боляче, бро».
Але боліла не лише рука, а й рани, нанесені оцією козою.
З появою Деві Вішвакумар життя Пакстона
перетворилося на суцільний хаос і непорозуміння.
Пакстоне, мені так шкода.
-Так дивно бачити тебе таким розчавленим. -Я й такий красивіший за тебе.
У мене яскрава харизма, яку всі вважають вельми привабливою.
Пакстон не був дуже ревнивим,
але той факт, що Деві, найчудніша дівчина в його житті,
зустрічалася за його спиною з Беном Ґроссом, зносив голову.
Бен Ґросс, ви серйозно?
Що такого мав Бен, чого не мав Пакстон?
Крім домашнього кінотеатру…
Ого, це що, годинник від Patek Philippe? Навіть у мене такого нема.
У мене невтішні новини.
Що ж, шкільна адміністрація
заборонила мені запитувати про ваше ставлення до історичних подій.
Очевидно, їм важливіше,
щоб ви знали всілякі дати,
і факти, а також імена мертвих білих людей.
У тесті будуть запитання з кількома варіантами…
Кілька варіантів. А тобі б дуже хотілося, правда?
Нам можна вибрати дві відповіді чи краще зупинитися на одній?
Це цікаво, Бене. Я взагалі-то не проти кількох варіантів відповіді.
Та ні, має бути лише один варіант.
І Деві мала б визначитися.
БОРІТЬСЯ ЗА ПРАВО НЕ МАТИ ПРАВ ДЛЯ БІЛИХ
Не вірю, що тебе обвели ботани.
Ти втрачаєш свою принадність? Тепер я головний пиріжечок?
Ага, Койотка наставляла тобі роги з отим юним Шелдоном,
а ще ти смердиш мокрим гіпсом. Ти втратив свої чари.
Заткнися, придурку. Нічого я не втратив.
-Хтось хоче підписати гіпс? -Я!
У Пакстона була купа прихильниць.
Ходили легенди про роман із Каєю Ґербер у таборі, коли йому ледве сповнилося 10.
Бачили? Мені просто не варто було втягуватися в психодраму Прибацаної Деві.
«Прибацана Деві»? Боже, це просто шикарно. Вона і є прибацана.
Як вона впала в басейн того чувака.
Того чувака? Тобто Бена, твого колишнього?
Точно! Я й забула про нього.
«Прибацана Деві». Прікольно.
Пам’ятаєш її дивну вечірку?
І чудика, що впав із даху?
То ж був я.
Чемпіон Пакстон не переживав про універ.
Його вже запросили в кілька крутих, як-от «Стенфорд» чи Каліфорнійський.
Тому виклик до шкільного консультанта здався йому дивним.
Вітаю, Пакстоне. Дякую, що прийшов.
Без проблем. Я навіть не знав про цей кабінет.
До справи. Уранці я говорила з твоїм тренером.
У зв’язку із серйозністю твоєї травми,
існує можливість, що ти не зможеш плавати за «Стенфорд».
Та я все одно не проти туди вступити.
Навіть без плавання.
О, любий…
Думаю, варто розглянути варіанти.
Розумієш, у тебе чудові результати в спорті,
але без цього в тебе лишається не так багато вигідних сторін.
А куди я зможу вступити?
Мені підійде будь-що, аби ближче до пляжу,
з командою по баскету, і щоб знаннями не грузили.
Але щоб і якісь розумники теж були.
Що ж, подивимося.
По-перше, у твоїх батьків купа грошей?
Ні.
Гаразд.
У такому разі училище чи технікум точно підійде.
Є й кращі варіанти,
але тобі треба суттєво поліпшити середній бал.
Ти не проти репетиторства?
-Мабуть, ні. -Чудово!
Я взяла на себе сміливість запросити для тебе найкращого шкільного репетитора.
Вона просто монстр у навчанні.
Вибач, вона не сказала, що це будеш ти.
Ви знайомі?
Стоп, я сама здогадаюся.
Ти забився на неї з крутими дружками.
Що? Ні.
Раз так, обійдуся без універу.
Ти чого вдома так рано?
А, точно. Ти ж не можеш плавати, Немо.
Ага, плавати не можу.
Чекай, ти що, зависаєш тут, коли мене немає вдома?
Агась. Ця спокійна місцина ідеально підходить для роздумів. Або порнухи.
Краще б я цього не чув.
Ти чого такий сумний?
Пані Ворнер каже, що без плавання не бачити мені універу.
Та кому він треба?
Після школи я вриватимуся в YouTube.
Заціни: зніматиму відео з реакціями на відео з реакціями.
Лишенько.
-Крутяк. -Скажи?
Пакстоне, ти як?
Норм. Усе добре, бро.
Я просто не знаю, що робитиму далі.
Я тобі скажу. Ти зависнеш зі мною.
Тепер ти вільний, і ми тусуватимемося щодня.
Підірвемо все до біса?
До біса.
Ура!
Дивися на екран, і зрозумієш, Широ.
Є! Казав тобі! Я ж казав!
Я тисну «А» й лівий джойстик.
Тобі не треба натискати «А». І ти цього не робиш!
І це не той джойстик!
Ого, чуваче. Така дивна реакція.
МОЇ НЕЙМОВІРНІ РЕАКЦІЇ НА РЕАКЦІЇ
Йоу, класна реакція.
Зашибенно!
Чуваче, дуже несподівана реакція.
Він вийшов!
Клас. Дуже описово, бро.
Твоя реакція на мої реакції на їх реакції порішала все!
Цей тиждень був відпадним.
Знаєш, яким буде наступний? Точно таким же.
До кінця нашого життя, бро.
До кінця нашого життя.
Ти мені потрібна,
щоб вступити в університет.
Добре. Геть не ніяково. Будемо партнерами з навчання.
Будеш шипучку? Воду чи гарячий чай?
Як скажеш.
Мені теж зневоднення допомагає вчитися.
Ого. Цей підручник ніколи не відкривали.
То з чого почнемо? Математика?
Тобто ти почнеш?
Коли я просив про допомогу, ішлося про те, що ти працюватимеш за мене.
Тож коли завершиш твір з англійської, можеш…
Що? Я так не можу. Це ж обман.
Чудово. Для тебе ж це не проблема, так?
-Пакстоне, дозволь, я поясню. -Поясниш що?
Думала, тобі зійде з рук гра у двоє воріт?
Певно, вважала мене ідіотом.
Неправда, не вважала.
Ти мені подобалася. Я думав, що ми…
Що?
Неважливо.
Пакстоне, мені дуже, дуже шкода.
По правді, я міг би пережити твій роман із Беном Ґроссом. Чуєш?
Але ти знищила мої шанси на стипендію плавця.
Тож тепер я вступатиму на умовах ти-робиш-за-мене-домашку.
Домовилися?
От і добре.
Вибачте за вторгнення. Ось математика й твір.
Ще я зробила це блюдо для уроку малювання.
Цей посуд в стилі кантрі пасуватиме для…
Клас. Поклади он там.
Звичайно, Деві вчинила жорстоко з Пакстоном, але це просто приниження.
Агов, не стій перед екраном!
Чорт, Прибацана Деві. Через тебе я самовбився.
А Пакстон не так і насолоджувався цим покаранням, як сподівався.
Ти їй в обличчя це сказав, я в шоку.
Вона ж направду закривала екран.
ТРИГОНОМЕТРІЯ ВІДМІННО
Навіть перша відмінна оцінка не принесла втіхи.
Ніби бачиш своє занадто оброблене фото у купальнику.
Дупця виглядає підтягнутою, але ти-то знаєш правду.
Так, тут запитання з розділу 6 підручника з біології.
А ось домашка з іспанської по частинах тіла.
Я одне вже написав.
Яблука.
Добре. Дуже дякую. Бувай.
Що?
Завтра принесу домашку.
Привіт, Ребекко. Класно виглядаєш.
-Спасибі, Деві. -До зустрічі.
Змушуєш Деві вчитися за тебе?
Можна тихше, будь ласка?
Слухай, я поясню. Це через неї я втратив…
Гідність?
Ні. Жорстко, Ребекко.
Саме через неї я втратив шанси на стипендію.
Тому хай допомагає. Вона мені винна.
Ніхто тобі не винен. Я тяжко працювала заради стажування у сфері моди.
-Я знаю. Знаю й пишаюся тобою. -А собою ти пишатися не хочеш?
Я просто хочу в університет. І крапка.
А без Деві я навряд чи справлюся.
То може ти не заслуговуєш на це.
Дідько, Ребекко. Задала йому перцю.
Я не встаю ні на чий бік. Я ж його оповідач.
Батьки Пакстона, Кевін і Джун Голл-Йосіда, мали магазинчик спорттоварів.
І, як бачте, були дещо релігійними.
Але без фанатизму,
у стилі «на нашому "Фольксвагені" прикольна наклейка з Ісусом».
Амінь. Пакстоне, тут дідусь дзвонив.
Сказав: «Електронна пошта зламалася».
Забіжи після школи й допоможи, добре? Він зрадіє тобі.
Звичайно. Мені ж більше немає куди ходити.
А як справи в школі?
Дзвонив шкільний консультант.
Сказала, якщо з плаванням не вигорить…
-Треба покращити оцінки. -Саме так.
Я знаю. Я працюю над цим.
Хтось працює над цим.
Любий, чесно кажучи, я відповіла пані Ворнер, що ми не тиснутимемо на тебе.
У цій сім’ї більше цінується доброта, ніж досягнення.
Так.
Ви не вірите, що я вступлю?
Ні, синку. Ми не про це.
Ти ніколи не цікавився навчанням.
І ми хотіли запевнити, що раптом ти не вступиш,
нічого страшного не станеться.
Просто розслабся. Працюватимеш у магазині.
Так. Ми завжди продаємо купу спортивних ліфів у твою зміну.
Ого, у цих хіпі-християн щось дуже занижені очікування від свого сина.
Заниженіші, ніж хвостик у його батька.
А ви ніколи не думали, що, може, я хочу в універ?
-Хочеш? -Звичайно.
Хочу освіту, кар’єру.
Це, звичайно, чудово, сонечко.
Але якщо ти хочеш в університет, мусиш тяжко працювати.
Я можу тяжко працювати. Чому ви в цьому сумніваєтеся?
Я б хотіла відповісти.
Ні. Прошу, не треба.
Неприємно, що в школі його недооцінюють,
але чути від батьків дозвіл навіть не старатися,
дуже боляче вразило Пакстона.
Вибери новий пароль.
-«Собака». -Закороткий.
-Добре, «собаки». -Треба принаймні вісім літер.
Ой, це так багато літер. Я ж уже старий.
Так?
Теде, будеш свіжий лимонад?
Шеріл, це мій онук, Пакстон.
Такий гарненький. Увесь у дідуся.
Повернуся, коли ти будеш наодинці.
От чортяка.
Хто б казав. У самого купа сердечок на гіпсі.
Ну, ти ж знаєш. Я твій онук.
Ага.
-Чуєш, дідусю? -Так?
-Можна спитати? -Звичайно.
По-твоєму, я занадто тупий для університету?
Що? Хто тобі таке сказав?
Майже всі, включно з батьками.
Та що вони розуміють?
Слухай, не подумай нічого такого. Я люблю їх,
але вони багато сидять на сонці. Усі мізки собі зварили.
У тебе достатньо здібностей для університету.
Ти вільно говорив японською уже в п’ять років.
Для мене ти – геній.
Дякую, дідусю.
Пакстоне, люди завжди думатимуть про тебе різне.
Що ти дурний, що тобі десь не місце.
Що ти найсимпатичніший чоловік у домі для літніх.
Так?
Теде, я зробила тобі курочку.
Я зайнятий, Ґледіс!
Але, Пакстоне, тільки твоя думка про себе дійсно має значення.
То почни пишатися собою. Добре?
Так, я хочу віддати тобі дещо. Ось.
Ти щоразу пхаєш мені цю коробку з непотрібними книгами.
Ні, це сімейні реліквії. Деякі з них – антикваріат.
Та що ти кажеш? Бо ось це роман за фільмом «Аватар».
Ти оціниш цей дар після моєї смерті,
коли передаватимеш мудрість наві своїм онукам.
-Спасибі. -А тепер – хочеш курочки?
Привіт. Думаю, завдання для майстерні ти маєш робити сам.
Вона важка, бо наповнена насінням.
Але я забула зробити отвір для пташок.
Ага, я більше не хочу, щоб ти робила за мене домашку.
Це через цю незграбну годівницю? Я розумію.
Ні, не через годівницю.
Чекай. Ти й унизу дах зробила?
Я запанікувала.
Слухай, я багато думав,
і не хочу махлювати зі вступом до університету.
То, може, погодишся по-справжньому мене підтягнути?
Звичайно.
Круто. У нас у п’ятницю той тест з історії.
Може, з нього почнемо?
Так, без питань. Залюбки…
Ой.
Отже, хто підкинув британській пресі термін «Холодна війна» в 1945 році?
Не знаю. Росія?
Ні. Джордж Орвелл.
Хіба могла ціла Росія сісти за друкарську машинку й написати есе?
Не знаю. Це складно.
Може, спробуєш зацікавити мене?
Типу зачитати реп із фактів, як у «Гамільтоні»?
Не вийде. Я не в темі.
Ага.
О, ні. Припиніть це.
Комуністи запустили «Спутнік». Але можуть іти в дупу…
Я не можу. Я здаюся. Здаюся.
Ти щойно послала супутник у дупу?
А ти запам’ятав про «Спутнік»?
Запам’ятав.
До когось доходить.
Хлопець у твоїй кімнаті за зачиненими дверима?
Мамо, я допомагаю йому вчитися.
Оцей хоче вчитися?
Гаразд, але вчіться на пристойній відстані. Сунься!
-Окей. -Це ж репетиторство, а не школа танго.
У неї хлопчик?
Ти красунчик.
Яка національність? Дай-но я вгадаю з трьох спроб.
Ні, краще не треба. Ходімо вже.
Деві, двері лишаються відчиненими.
Ось воно… Саме тому я навчаюся на «відмінно».
Я живу з армією надокучливих індійок.
Мама точно приб’є мене, якщо це буде не «відмінно».
Дуже мотивує.
О Боже, я зрозуміла. Я буду твоєю владною індійською мамою.
Це могло б вигоріти,
але чи не буде ніяково, якщо ти гратимеш мою маму?
Чому?
Ну, не знаю. Бо ми зустрічалися.
Пакстоне! Хлопче, схаменися. Цей безсоромний погляд діє безвідмовно.
Клас.
Як називався військовий союз
між радянським урядом і кількома країнами Європи?
Варшавський пакт, і це факт. Бачиш? Я теж зачитувати реп умію.
Круто вийшло. Так, як звали першого американця в космосі?
Ага, тут треба згадати фокус.
Космос, зорі, «Зоряна брама», Шепард. Алан Шепард!
-Скільки тривала Карибська криза? -Дванадцять днів.
Якого чорта?
Ти щойно зганьбив усю сім’ю.
Краще б ти був схожий на кузена!
Мій кузен видає травку за рецептом.
Що ж, я видам трохи знань для твого мозку. Криза тривала 13 днів.
Зараза.
Нічого страшного. Ти справишся.
-Агов, Максі-Паксі. -Не клич мене так.
Точно, але слухай.
Я стирив відповіді на тест, поки Шапіро їв боул з асаї.
Дивися, записав на стегні. Ось. Хочеш перекатати?
Та ні, бро. Усе норм. Я вивчив.
Що? Ти вчив?
Краще б ти був схожий на кузена з травкою.
Добре, він написав своє ім’я. Ми в ударі.
О, ні. «Дати коротку відповідь»? А де ж тести з варіантами?
Гаразд, ми зможемо, Пакстоне. Ти ж пам’ятаєш, що таке НАТО.
Північноатлантичний альянс.
Ну ж бо, пиши «Північно…».
Лише ідіоти посміхаються на контрольних.
Просто почни писати, Паксе. Хоч щось.
Ні-ні, не панікуй. Просто глибоко…
От чорт. Здимів.
З тобою все добре? Що сталося?
Не знаю. Якась абсолютна дурня.
Серце заколотилося, і подих зовсім перехопило.
І все через тест з історії. Що зі мною не так?
Це була коротка панічна атака.
Я нервую перед змаганнями з плавання,
але щойно входжу у воду, усе зникає. Бо я в цьому майстер.
Ти можеш стати майстром і в навчанні. Треба практика.
Ти був майстром у батерфляї з першого разу?
Так. Побив рекорд школи.
Ого. Це ж наче найважчий стиль.
-Не для мене. -Окей, Майкле Фелпсе. Охолонь.
Повернімося до навчання. Добре, що в тебе була панічна атака.
Чому це? Я почувався жахливо.
Значить, тобі не байдуже.
Ти переживаєш про оцінки.
Чорт. Мабуть, так і є.
Дивина.
Але мені це не дуже помогло.
Тест я точно провалив. По-моєму, я й дату переплутав.
Тому дуже добре, що в тебе є напориста індійська мама.
Вставай. Ходімо до твого вчителя.
Оглухнув? Вставай! Бігом!
-Та добре. -Ходімо зараз же.
Гаразд, іду.
Пане Шапіро, Пакстон хоче перескласти тест.
Мені шкода, панове. Але це буде не чесно відносно інших учнів.
Пане Шапіро, через вашу поступку адміністрації
Пакстон страждає від кризи самооцінки.
Якщо не дати йому другий шанс, ви навчите його,
що хлопцю не можна бути вразливим.
А потім спровокуєте токсичну маскулінність.
Ага.
Боже мій! Невже я такий?
Спасибі, що вказала мені на це, Деві.
Пакстоне, зайди в обід.
Перескладеш тест.
Справді? Спасибі, пане Ша, я прийду.
Що це було?
Перше правило відмінника – вчися крутити вчителями.
Пані Палома дарує подарунки на Різдво.
Бену було нестерпно бачити, як Деві мило дружить із Пакстоном.
Сембергу, а ну, шуруй звідси. Твій епізод пройшов.
Та пофіг, Хадід! Чого ти така ревнива? Я звалюю.
-Як воно нічого? -Йоу.
Нямка для улюбленого учня.
Спасибі.
Смакує краще, коли ти заслужив.
Заціни.
У тебе «добре».
У мене «добре».
Просто чума.
Це початок.
Спасибі за мотивацію.
Без питань. Я ж типу завинила тобі за аварію.
І за оте, інше.
Ага, оте інше.
Краще вже про це не згадувати. Усе норм.
Правда? Вау. Оце так полегшення.
Ага.
Це ж божевілля якесь, правда? Ми разом?
Ми нізащо не змогли б стати парою.
Ми ж не монтуємося один з одним, знаєш?
Точно. Так і є.
У ролях репетитора й учня ми органічніші.
Саме так.
-То, може, ти розпишешся на моєму гіпсі? -Так.
Місця мало лишилося.
Бачу, що Зоуї Мейтег не надто старалася лишити шматочок іншим.
Це ж Зоуї. По-моєму, вона навіть кілька імен написала.
Я не здивована.
Заціни-но.
«Добре». Щось Деві не справилася.
Ні, це я справився. Я дійсно вчив і сам заробив оцінку.
Ти відкривав підручник?
Точно так. Я навіть усі слова прочитав.
Вона навчила тебе читати?
Клас, Ребекко! Затягніть її у Твіттер. Нам потрібні такі правдоруби.
Твоя правда. Якщо я хочу в університет, мушу вчитися.
Я пишаюся тобою.
Дякую, Бекко. Я теж тобою пишаюся.
Слухай, може, поміряєш?
У тебе наче один розмір із Кендалл Дженер.
По-моєму, я ближче до Кайлі, але…
Це було відпадно весело,
але мені час знову стати суперзайнятим суперуніверсалом.
Що ж, усі засвоїли, що не можна судити книгу по обкладинці,
а Холодна війна скінчилась у 1991 році.
Джоне Макінрою, слово тобі.
Переклад субтитрів: Наталка Дяченко