EN ORIGINAL-KOMEDISERIE FRÅN NETFLIX
-Vad fan har jag gjort? -Luca.
-Ja, miss Tulving. -Tala om vad som hände.
Jag klantade till det. Det var det som hände.
Jag hittade en kille som ser ut som Dave, som skiter mycket,
så att folk skulle tro att Dave gör det.
-Varför gjorde du det? -Jag vet inte.
Jag ville väl att folk skulle tro
att Dave skiter pinsamt mycket.
Om jag ska ge en anledning skulle det vara det.
Och det kan vara så.
Han ser knappt ut som Dave.
Jo, bakifrån.
När han vänder sig mot väggen och går sidledes.
Det fungerade 150 gånger.
Herregud. Hur länge har du gjort det här?
Vad ska jag göra?
Luca, du måste börja ta detta på allvar.
Jag är allvarlig.
Jag är allvarlig som en hjärtattack.
-Vad? -Vet du vad det skruvade är?
En del av mig ville åka fast.
Jag var less på katt- och råttaleken, för du är ingen Tom, Dave.
Det var bara Jerry som sprang runt och gjorde vad han ville,
sniffade på trosor.
Jerry sniffade aldrig på trosor.
De visade honom inte dygnet runt i den tecknade serien.
Tror du inte att en matbit
någon gång hamnade bland trosorna och han sniffade?
Jösses, Luca, kom igen.
Kan jag få ett ögonblick och samla mina tankar?
Vad fan, jag har redan sagt nej.
Försöker sälja cykelstället.
Och han bor typ 30 mil bort.
Han vill träffa mig halvvägs, men fan heller.
"Aldrig. Du bor så långt bort."
"Kom till mig."
-Luca. -Jag behöver lite tid hemma.
Utforska mitt inre, vara med familjen, testa nya restauranger.
Dave, vill du prata om hur detta har påverkat dig?
Jag är bara förvirrad.
Det är enkelt.
När du lämnade skrivbordet ringde jag Rodney.
Han kom och gjorde sin grej.
Han bor i närheten, i en skitlya.
Är jag i knipa?
Är det din röst? Jag har aldrig pratat med honom.
Han har en väldigt ljus röst.
Alla här
känner till eller har hört talas om farorna med att köra påverkad.
Men vissa saker som folk gör varje dag kan vara lika farliga.
Jag ska visa en film om en kvinna
som blev så fokuserad på ett problem på jobbet
att hon utsatte sig själv och andra för fara.
Filmerna är lite gamla. De ser gammaldags ut.
Jag vill inte höra några skämt om dem, och bli inte distraherade.
Och inga frågor om borden!
Okej.
BILAR ÄR MYCKET SÄKRA
(NÄR DU INTE ÄR DISTRAHERAD) LEKTION 1: ÖGONEN PÅ VÄGEN
Ja, älskling, jag är snart hemma. Jag hämtar mitt sista bord.
Vad fan gjorde Eddie med mitt bord?
Det är smutsigt. Herregud.
Det är så smutsigt. Det här är min försörjning.
Jag fick tillbaka mitt bord.
Och jag vet inte vad fan Eddie Munster gjorde med mitt bord.
Det ser ut som om han har klivit på dem,
eller, och jag vet att det inte är det,
som om han kastade dem i en lerpöl.
Jag köper mitt hus med dessa bord.
De håller huset varmt.
Om jag var bonde, och Eddie Munster sparkade på min majs,
så skulle jag självklart vara upprörd.
Förstår du att borden är min majs?
Oj. Ganska allvarligt.
Några frågor?
-Ja. -Vad var hennes jobb?
-Bord. -Vad menar du?
-Vad sa jag? -Hennes jobb är förvirrande.
Jobbet är oviktigt.
Det är bara ett generiskt jobb som de hittade på för det här.
-Men vad är det generiska jobbet? -Bara bord.
Och att hantera Eddie Munster.
Hon borde inte skrika på Eddie.
Hon skrek inte på Eddie Munster. Jag har sett den här många gånger.
-Vad jobbar hon med? -Bord!
Hur är bord ett jobb?
Jag vill inte höra något mer om bord.
Jag ska visa en helt ny film,
och ni ska tala om vad personen gjorde rätt eller fel.
Det är samma kvinna.
Freddy Krueger skrek precis på mig.
Jag sa bara: "Vad gjorde du med mitt bord?
"Det är smutsigt. Du borde skämmas."
"Du är en jävla gris."
Då blev han knäpp. Jag trodde att han skulle döda mig.
Jag är så arg över det här.
Fan! De är så smutsiga.
Oj. Ganska galet.
-Vad var fel? -Vad är hennes jobb?
Bord!
Ska jag släcka lamporna? Alla lägger ner huvudet.
Ingen får sitt körkort, ni får gå överallt.
Gå till mataffären, gå hem.
-Jag ska visa en film till. -Är det samma kvinna?
Samma skådespelerska. Vet inte om det är samma person.
Vänta med frågorna till efteråt.
Vad fan hände med dem?
Jag är så arg på det.
Hej! Vad händer, Carrie?
Inte nu, George.
Jag hörde att du har problem med borden.
Dra åt helvete, George. Jävla gris!
Du vet inte hur man behandlar kunden.
Du vet inte hur man behandlar kryptväktaren.
Kom igen! Kör!
Om du ska hyra ut bord till comic-cons och horror-cons,
måste du kunna hantera talangerna.
-Herregud, det är därför. -Håll tyst!
Jag har aldrig varit så här arg!
Några frågor?
Varför svor de?
Nej, de sa bara: "Jösses."
Skratta inte!
Något stinker. Tammy, har du haft en olycka?
-Nej. Vi fortsätter leka. -Är du säker?
Jag svär att det inte var jag. Vi leker och glömmer det.
Jag älskar Tammy Skiter. Jag väger 30 kg.
Jag väger 32 kilo, och Tammy Skiter är min favoritdocka.
Precis, flickor. Börja lägga på er kilon.
Dockan som ljuger om att bajsa…
FÖR BARN ÖVER 30 KG
…har inga fisar i huvudet nu.
Vad?
Hon har inga fisar i sig.
Ljuger hon ändå?
Hon bajsar och ljuger fortfarande.
Han som fes i dockornas huvuden på fabriken fick sparken.
Har inte de dockorna fisar i huvudet?
Brukade. Den missnöjde anställde som fes i huvudena
var arg, då de behandlade
heltidsanställda som kontraktsanställda.
Nu när de sprutar gift som tar bort lukten,
är fisarna inget problem.
Ser du? Inga fisar längre.
-Får jag leka med den? -Hur mycket väger du?
Jag tror 27 kg.
Ledsen.
Att väga under 30 kg och hålla i en sån docka
är som att röka fem cigarrer per dag.
-Det är många. -Nej.
Ja. Det är ett bra sätt att stressa av.
-Barn över 30 kg… -Som jag.
…har en densitet som står emot de låga doser gift
som sprutas in i dockornas huvud.
Du måste gå, lilla flicka.
Det är som att röka fem cigarrer för dig. Hej då.
Mamma! Jag väger 30 kg.
Jag visste att du kunde.
TAMMY SKITER
Lägg inte sten i fickorna och ljug om vikten
bara för att få en Tammy Skiter.
Det kan vara mycket farligt.
Nästan lika farligt
som fem av dessa handrullade cigarrer.
Den luktar gott.
Och det var bilaga fyra.
Hur mår alla?
Bra. Vi gör verkligen framsteg.
Bra. Jag måste ringa ett snabbt samtal.
När jag är tillbaka kan vi börja på bilaga fem.
Och chefen är borta.
Dags att surfa!
Det här är…
Paul, vad gör du?
Jag surfar, bruttan.
Jättebra. Surfa på, mannen.
-Ja, åk på de stora vågorna. -Hörrni.
Så ska det se ut. Titta på dem.
Känn vinden, baby.
-Kom igen. -Det här är så kul.
Se upp för stänket!
Jag gillar det. Häftigt.
Jag är en haj. Se upp.
-Jag kommer och tar dig. -Läskigt, snubben!
Kolla in strömvirvlarna.
Kreativt. Kolla på det här.
-Fantastiskt. 360. -Ja!
Mer stänk!
Här kommer en stor våg!
Vad fan, mannen!
-Mitt ben! -Jag behöver servetter.
-Hör du mig? -Kan nån flytta den här stolen?
Jag behöver en servett.
Du kunde ha dödat Paul.
-Vad är ditt problem? -Jävla galning.
-Vad har hänt? -Fråga Russell.
Russell? Vad hände?
Vi skämtade igen.
Och det gick för långt, som alltid. Någon blir alltid skadad.
Som när jag nästan tog livet av mig när Julie gav mig tjockisjeans.
Vad?
När jag fyllde 45, och sa: "Inga skämtpresenter",
gav Julie mig tjockisjeans och jag tog nästan livet av mig.
-Vad är tjockjeans? -Tjockisjeans.
Jeans för en tjockis.
Storlek 54 i midjan, 10 tum på längden, bara skräp.
-Julie gav mig dem. -Det var bara ett skämt.
Jag tog nästan livet av mig, Julie!
Russell, du måste släppa den födelsedagen.
För det var länge sedan.
Jag har bara svårt att acceptera
tjockisjeans från Julie vars man är rik.
Du skäms väl inte för att din man är rik, eller hur?
Vi har sett honom. Lite äldre, ser inte så bra ut.
Jag säger inget som du inte är öppen med, eller hur?
-Jag skulle inte ha stått på skrivbordet. -Ja, du har rätt.
Min man ser väldigt bra ut.
Julie.
-Hej. -Hej.
Vi ska ta hål i öronen, men hon är lite rädd.
Det finns inget att vara rädd för.
Vi har en film som kommer att lugna dig.
-Bra. -Den här vägen.
TACK FÖR ATT DU VÄLJER CLAIRE'S
Tack för att du tar hål i öronen hos Claire's.
Att ta hål i öronen för första gången
kan vara spännande, men också skrämmande ibland.
Många i min klass har hål i öronen, men jag var lite nervös.
Jag vill ha örhängen, men jag gillar inte nålar.
Jag ville ha ett örhänge. Men jag var så nervös.
Kvällen innan sölade jag ner badrummet.
Jag fick hoppa i badkaret.
Men de hos Claire's var så snälla.
Jag var nervös, men de fick mig att känna mig lugn.
Vi ska till Florida, och jag ville ha ett örhänge då.
Jag var så nervös att jag fick diarré.
Hos Claire's är din bekvämlighet viktigast.
Min mamma fick vara med hela tiden.
Jag hade Jessica, hon gick på college och var så cool.
Jag hade Chloe. Hon var så cool.
Hon stod utanför toaletten
och sa att ingen kunde höra skvalpet.
Jag vet det här redan. Jag är inte nervös.
Jag var lite rädd att jag skulle dö på golvet.
Som min pappa.
Det här är för små barn. Herregud.
De hade stjärnor, enhörningar. Jag hade svårt att välja.
Jag beställde en Sybian till min fru.
Måste jag sitta här och se på hela?
Jag vet det redan. Jag är inte nervös.
Se klart filmen om du vill ta hål i örat.
Okej. Gå! Låt mig se klart.
Vi hade kommit till punkten då vi var mer vänner än älskare.
Alla mina vänner har hål i öronen. Jag också nu.
Det är ett sätt att uttrycka mig.
Ibland lägger jag pappa i JibJab-filmer så att han lever igen.
Jag visade för mamma.
Hon sa: "Var är han?"
Det är så tråkigt.
"Mamma, det är inte på riktigt. Det är JibJab."
Det är bara svårt.
Att se dem som tog hand om en när man var en bebis,
själva bli en bebis.
De lärde mig rengöra öronen så att de inte blir infekterade.
Jag fick en ispåse mot svullnaden.
Livet är jävligt roligt.
Om det är sant att man när man dör
får återuppleva sitt liv för evigt,
då vill jag ha stunder när jag dör av skratt.
Jag låtsasskrattar tio minuter varje dag,
så att jag när jag dör och återupplever livet
bara ser roliga stunder.
Är inte det det sorgligaste du har hört?
Jag sitter i ett tomt rum, och skrattar för att lura mitt döda jag.
Jag hade ett bra liv.
TACK FÖR ATT DU VÄLJER CLAIRE'S
BÄSTA VALET FÖR HÅLTAGNING
Undertexter: Johan Sjöbom