PŮVODNÍ KOMEDIÁLNÍ SERIÁL NETFLIX
- Co jsem sakra udělal? - Luco.
- Ano, slečno Tulvingová. - Jen mi řekněte, co se stalo.
Podělal jsem to. To se stalo.
Našel jsem někoho, kdo vypadá jako Dave a kadí jako slon,
takže si lidi myslí, že je to Dave, kdo kadí jako slon.
- Co vás k tomu vedlo? - Nevím.
Asi jsem chtěl, aby si lidi mysleli,
že Dave kadí jako slon a prdí při tom.
Tak jsem to asi myslel.
Upřímně, přesně tak to nejspíš je.
Tento muž se Davovi moc nepodobá.
Zezadu jo.
Když obejme zeď a jde bokem, zezadu tak vypadá.
Při vší úctě, fungovalo to 150krát.
Panebože. Jak dlouho to děláš?
Co po mně chcete?
Luco, musíte to začít brát vážně.
Beru to vážně, madam!
Beru to tak vážně jako infarkt! Já to neudělal!
- Co? - Víte, co je na tom nejhorší?
Ve skrytu jsem si přál, aby mě chytli.
Ta hra kočky s myší už mi lezla krkem. Dave, ty nejsi Tom.
Jerry si běhal kolem domu a dělal si co chtěl,
očichával ženě spodky.
Jerry nikomu ke spodkám nečichal.
Nebyl jsi s ním permanentně v komiksu.
Nemohl třeba drobek jídla skončit
v šuplíku se spodním prádlem a on si přičichl?
Kristepane, Luco.
Dali byste mi chvilku na rozmyšlenou?
Už jsem ti sakra říkal, že ne, kámo.
Snažím se prodat stojan na kola.
Ten člověk bydlí asi 300 kilometrů daleko.
Chce se potkat napůl cesty a já mu říkám, že ne.
„Ani náhodou, kámo. Bydlíš moc daleko.“
„Přijeď ke mně.“
- Luco. - Asi potřebuju pár dní volna.
Zamyslet se nad sebou, pobýt s rodinou, zajít do restaurace.
Dave, chcete si promluvit o tom, jak vás to poznamenalo?
Jsem z toho zmatenej.
Je to vážně dost jednoduchý.
Kdykoli se zvedneš od stolu, zavolám Rodneymu.
Přijde sem a udělá, co je třeba.
Bydlí nedaleko v malý prašivý díře.
Mám nějaký problém?
To je tvůj hlas? Nikdy jsem s ním nemluvil.
Má neskutečnej pisklák.
Každý tady z vás
ví nebo slyšel o nebezpečích řízení pod vlivem alkoholu.
Ale některé věci, které lidi dělají každý den, mohou být stejně nebezpečné.
Teď vám ukážu video ženy,
která se tak zamotala do problémů v práci,
že dostala sebe i ostatní do nebezpečí.
Tato videa jsou trochu starší. Vypadají zastarale.
Nechci o tom slyšet žádné vtípky, nenechte se tím rozptylovat.
A nechci žádné otázky o stolech!
Tak jo.
AUTA JSOU VÁŽNĚ BEZPEČNÁ
(KDYŽ SE NEROZPTYLUJETE) PRVNÍ LEKCE: SLEDUJTE VOZOVKU
Jo, zlato, brzy budu doma z práce. Jen si vyzvednu poslední stůl.
Co to Eddie provedl s mým stolem?
Je špinavý. Panebože.
Je úplně zadělaný. Tohle mě živí.
Právě jsem si vyzvedla stůl.
Nechápu, co s ním Eddie Munster prováděl.
Vypadá, jako by po něm šlapal
nebo, i když tak to asi nebude,
vypadá, jako by ho hodil do bláta.
Díky těm stolům splácím dům.
Díky nim je u mě doma teplo.
Kdybych byla farmářka a Eddie Munster mi začal kopat do kukuřice,
chápal byste, proč jsem naštvaná.
Chápete, že ty stoly jsou moje kukuřice?
To je dost vážný.
Nějaké dotazy?
- Jo. - Čím se živila?
- Stoly. - Jak to myslíte?
- Co jsem právě řekl? - Není jasný, čím se živí.
Ta práce není důležitá.
Je to jen nějaká typická práce, kterou si autoři videa vymysleli.
- Ale co je ta typická práce? - Jen stoly.
A jednání s Eddiem Munsterem.
Neměla na Eddieho křičet.
Vlastně nekřičela na Eddieho. Viděl jsem to už stokrát.
- A co vlastně dělá? - Stoly.
Ale jak se jimi živí?
O stolech už nechci slyšet ani slovo.
Tak jo, ukážu vám úplně jiné video
a vy mi řeknete, jestli osoba na videu jednala správně, nebo ne.
To je stejná žena.
Právě na mě křičel Freddy Krueger.
Řekla jsem jen: „Co jste to provedli s mým stolem?“
„Je špinavý. Sám byste se za něj styděl.“
„Vy zasraný prase.“
A jemu ruply nervy. Myslela jsem, že mě zabije.
Pěkně mě to štve.
Sakra! Jsou špinavý.
Páni. To je šílený.
- Co udělala špatně? - Čím se živí?
Stoly!
Mám zhasnout? Všichni skloníte hlavu.
Nedostanete řidičák, budete chodit pěšky.
Do obchodu, domů.
- Ukážu vám ještě jedno video. - Je to ta stejná ženská?
Stejná herečka. Nevím, jestli hraje stejnou postavu.
Otázky si nechte na konec.
Co se to s nimi sakra stalo?
Strašně mě to štve.
Ahoj! Jak je, Carrie?
Teď ne, Georgei.
Prý jsi měla potíže se stoly.
Jdi k čertu, Georgei. Ty zasraný prase!
Neumíš jednat se zákazníky.
Nevíš, jak jednat se strážcem krypty.
No tak! Jeď!
Jestli chceš dál pronajímat stoly na sjezdy komiků a darkerů,
nauč se jednat s nadanými lidmi.
- Bože, tím to je. - Sklapni!
Tak naštvanej jsem nikdy nebyl!
Nějaké dotazy?
Proč se tam kleje?
Nekleje se tam. Řekli jen „do prkýnka.“
Nesmějte se!
Něco tu smrdí. Tammy, neměla jsi nehodu?
- Ne. Hraj si dál. - Určitě?
Mám to v sobě. Hrajme si a zapomeňme na to.
Miluju Tammy Hovínkovou. Mám 27 kilo.
Já mám 28 kilo a Tammy Hovínková je má oblíbená panenka.
Přesně tak, dívky. Začněte nabírat kila.
Kadicí panenka, co zapírá…
PRO DĚTI NAD 27 KILO
…a nemá už v hlavě prdy.
Cože?
Tammy nemá v hlavě prdy.
Pořád ještě lže?
Pořád kadí a pořád lže.
Právě vyhodili chlápka, který prděl panenkám v továrně do hlavy.
Nemají tyhle panenky v hlavě prdy?
Dřív jo. Naštvaného zaměstnance, co jim prděl do hlavy,
štvalo, že firma jedná
se zaměstnanci, jako by byli na dohodu.
Teď, když jsou hlavy nastříkané navoněným jedem,
nejsou už prdy problém.
Vidíš? Žádné prdy už tam nejsou.
- Chápu. Můžu si s ní hrát? - Kolik vážíš?
Asi 24 kilo.
Tak to promiň, zlato.
Pokud máš míň než 27 kilo a držíš Tammy Hovínkovou,
je to, jako bys kouřila pět doutníků denně.
- To je hodně. - Ne.
Je to dobrý na stres. Zapalte si.
- Děti s váhou přes 27 kilo… - Jako já.
Mají tělesnou hustotu, která vydrží nízkou dávku prvotřídního jedu,
kterým je nastříkána Tammyina hlava.
Musíš pryč, holčičko.
Tohle je pro tebe jako pět doutníků. Tak čau.
Mami! Mám 27 kilo.
Já věděla, že to dokážeš.
TAMMY HOVÍNKOVÁ
Nedávej si kameny do kapes a nelži o své váze,
jen abys měla Tammy Hovínkovou.
To může být nebezpečné.
Skoro tak nebezpečné
jako pět těchto krásných ručně balených doutníků.
Voní pěkně.
Tím se řeší čtvrtý dodatek.
Jak jste na tom?
Skvěle. Myslím, že děláme pokrok.
Úžasné. Musím si rychle zavolat.
Až se vrátím, podíváme se na pátý dodatek.
A šéf je pryč.
Vysoké vlny?
Tohle je…
Co to děláš, Paule?
Surfuju, zlato.
Úžasný. Drž se pevně.
- Jo, jedu na velký vlně. - No tak.
Jo. O tom mluvím, dámy. Podívejte, jak se rozjely.
Cítíš ten vánek, zlato?
- Ale no tak. - Tohle je super.
Pozor na sprchu!
Tohle se mi líbí. Pohodička.
Jsem žralok. Bacha.
- Jdu si pro tebe. - Je nebezpečná.
Mrkněte na ty víry.
Máš představivost. Mrkněte na tohle.
- Úžasný. Otočka o 360. - Jo!
Další sprcha!
Tady jde velká vlna!
Co je, sakra?
- Moje noha! - Potřebuju ubrousky.
- Slyšíš mě, zlato? - Může někdo odsunout tu židli?
Potřebuju mokrej ubrousek.
Málem jsi Paula zabil.
- Co je to s tebou? - Blbej psychouš.
- Co je to? - Zeptejte se Russella.
Russelle, co se stalo?
Jen jsme zase trochu blbli, pane.
A zašlo to moc daleko. Jako vždycky. Pokaždé se někdo zraní.
Jako když jsem se málem zabil, jak mi Julie dala maxidžíny.
Cože?
Když mi bylo 45 a řekl jsem: „Žádný vtipný dárky,“
a Julie mi dala maxidžíny a já se málem zabil.
- Co jsou maxdžíny? - Maxidžíny.
Pro chlápky s tlustým pérem.
Obvod 140 cm, dlouhý 25 cm. Hovadina.
- Julie mi je dala. - To byl jen vtip.
Málem jsem se zabil, Julie!
Na ty narozeniny už musíš zapomenout, Russelle.
Je to dávno.
Je pro mě těžký zkousnout
maxidžíny od Julie, když má prachatýho manžela.
Nestydíš se snad, že je tvůj muž pracháč, ne?
Všichni jsme ho viděli. Je trochu starší, žádnej fešák.
Neříkám nic, o čem bys sama nemluvila, ne?
- Neměl jsem lézt na ten stůl. - To máš recht.
Můj muž je moc pohlednej.
Julie.
- Dobrý den. - Dobrý den.
Jdeme na píchání oušek, ale trochu se bojí.
Není čeho se bát.
Máme tu krátké video, které tě uklidní.
- Super. - Tudy, prosím.
VÍTEJTE V CLAIRE'S
Děkujeme, že jste si pro píchání uší vybrali Claire's.
První píchání uší
může být vzrušující, ale někdy může nahánět strach.
Hodně holek ze třídy má propíchnuté uši, ale já se trochu bála.
Vždycky jsem chtěla náušnice, ale nemám ráda jehly.
Vždycky jsem chtěl náušnici, ale bál jsem se.
Večer předtím jsem zadělal záchod.
Musel jsem skočit do vany.
Ale v Claire's byli tak hodní.
Chápali, že se bojím, a uklidnili mě.
Jeli jsme na Floridu a já do té doby chtěl mít náušnici.
Ze strachu jsem ale dostal průjem.
V Claire's je vaše pohodlí naší prioritou.
Máma směla celou dobu sedět u mě.
Měla jsem Jessicu, která byla na vysoké a byla super.
Já měl Chloe. Byla vážně super.
Stála za dveřmi záchoda
a přísahala, že nikdo to žbluňkání neslyší.
Tohle už vím. Nebojím se.
Trochu jsem se bál, že na to píchnutí umřu.
Jako můj táta.
Tohle je pro mimina, pro malý děti. To všechno už vím. Sakra.
Měli hvězdičky a jednorožce. Nemohla jsem si vybrat.
Před pár lety jsem své ženě objednal…
Haló? Musím tu sedět a celé to dokoukat?
Tohle už vím. Vůbec se nebojím.
Dokoukejte to video, jestli chcete píchnout uši.
Tak vypadněte a nechte mě to dokoukat.
Došli jsme až tak daleko, že jsme byli spíš přátelé než milenci.
Už mám propíchnuté uši jako moje kámošky.
Je to další způsob, jak se můžu vyjádřit.
Někdy tátu dávám do videoher, aby zase ožil.
Ukázal jsem to mámě.
Zeptala se: „Kde je?“
To je ale nuda.
Říkám: „Mami, to není skutečný. Je to jen hra.“
Je to těžký.
Vidět lidi, kteří se o vás starali, když jste byli malí,
jak se z nich stávají mimina.
Ukázali mi, jak si čistit uši, aby se nezanítily.
Dali mi ledový obklad proti otoku.
Život je legrační.
Jestli je pravda, že když umřete,
vrátíte se zpátky v čase a znovu navěky prožíváte svůj život,
tak chci zpátky ty chvíle, kdy umírám smíchy.
Každý den se donutím deset minut smát,
aby se mi po smrti vybavily
jen ty šťastné okamžiky.
Není to k uzoufání smutný?
Sedím v prázdné místnosti, směju se jako blázen, abych oklamal své mrtvé já.
Měl jsem skvělý život.
VÍTEJTE V CLAIRE'S
VAŠE VOLBA PRO PÍCHÁNÍ UŠÍ!
Překlad titulků: Pavla Le Roch