‎UN SERIAL DE COMEDIE ORIGINAL NETFLIX
‎Nu asta am spus! Mereu faci așa!
‎Alo?
‎Ce faci?
‎Tâmpitul dracului! Haide, omule.
‎Haide, omule, du-te! Ce?
‎Îl ocolesc pe idiotul ăsta.
‎Ce dracu'?
‎Haide, omule, du-te!
‎Care-i problema ta, omule? ‎Știi să conduci?
‎- Nu. ‎- Ce?
‎Nu, nu știu să conduc.
‎Nu știu ce înseamnă nimic de-aici ‎și mi-e frică.
‎Cum adică, nu știi să conduci?
‎Nu toată lumea știe să facă tot. ‎Șofatul nu e singurul lucru…
‎- Mișcă-ți mașina! ‎- Bine.
‎Nu știu cum. Nu pot…
‎Doamne! Pune mâna pe volan!
‎Bine.
‎- Te-a durut? ‎- Da, chiar doare, de fapt.
‎Dacă ajungi la destinație ‎și e un interviu,
‎iar eu sunt șeful?
‎Nu mă duc la un interviu!
‎- Ai putea, peste un an. ‎- Doamne!
‎Toată lumea zice: „Tipul e grozav.” ‎Eu zic: „Stați așa. Tipul ăla țipă.”
‎Mișcă naibii mașina!
‎- Nu pot! ‎- De ce nu?
‎- E-n regulă. Mersi. ‎- Ce?
‎E-n regulă. Mersi. ‎Nu vrei să mă ajuți, vrei doar să țipi.
‎Futu-i!
‎E doar claxonul.
‎Eu nu știu asta, nu-i așa? Știi…
‎- Vreau să-ți spun ceva. ‎- Ce?
‎- Ai țipat la mine. ‎- Doamne!
‎Își închide ecranul ‎când mă vede în spatele ei.
‎Eu zic: ‎„Crezi că am nevoie de ideile tale?”
‎„Am fost peste tot.”
‎Ai fost peste tot în lume, ‎de ce să-i furi ideea?
‎Mersi. De parc-aș lua ideile unei cucoane ‎din cafenea!
‎Ai fost în Egipt.
‎Am locuit în Egipt timp de o lună.
‎Să fii partener cu Hal e cel mai tare!
‎- Oameni buni, împărțim nota? ‎- La zece?
‎Stați. A jucat vreodată cineva ‎ruleta cardului?
‎Doamne!
‎Hal e geniul distracției. Chiar cred asta.
‎Uitați cum funcționează. ‎Vă aruncați cardul.
‎- Bine. ‎- Le punem în pălărie, alegem unul.
‎Posesorul cardului respectiv ‎plătește toată masa.
‎- Haideți, băgați. ‎- Îmi place.
‎De câte ori am ieșit cu Hal ‎a fost o nebunie.
‎- Acum înțelegi de ce. ‎- Ascultați.
‎O dată trăiești pe bila asta albastră.
‎Măcar să te distrezi câtă vreme ești aici.
‎E o pasăre de noapte.
‎- Poftim. ‎- Nu, Vicky. Fă tu onorurile.
‎- Plăcerea mea. ‎- Tobele, vă rog.
‎Bine.
‎- Nu trageți cu ochiul. ‎- Este…
‎- Leslie. ‎- Leslie!
‎Nu plătesc.
‎- Poftim? ‎- Nu plătesc nota.
‎E prea scump. N-o plătesc.
‎Poate dacă aș fi luat câte puțin ‎de la toți sau ceva…
‎Nu, pur și simplu nu vreau s-o plătesc.
‎- Bine, știi ce? ‎- Și n-o să plătesc.
‎Ce-ar fi să iau cardul meu ‎și să plătesc eu?
‎- Bine, e corect. ‎- Nu e nevoie să faci asta.
‎- E-n regulă, a fost ideea mea prostească. ‎- E totul în regulă.
‎Dacă eu nu plătesc, e-n regulă. ‎E bine, pentru că nu plătesc eu.
‎Nu plătesc.
‎- Luați-l pe ăsta. ‎- Desigur.
‎Linda, te mai vezi cu tipul cel rău?
‎- Ce? ‎- Te mai vezi cu tipul mare și rău?
‎Îl chema David sau așa ceva.
‎Da, încă mă văd cu David.
‎E un tip rău!
‎E un ou stricat.
‎Linda…
‎Dă-i papucii, fato.
‎Mergeți toți la expoziția lui Cheryl?
‎Futu-i, ar fi trebuit să mint! Nu!
‎Futu-i!
‎Ce?
‎Trebuia să zic ‎că am un motiv să nu plătesc,
‎nu să zic imediat că nu vreau!
‎Urăsc jocul ăla.
‎Dintotdeauna am urât jocul ăla.
‎Știți toți asta.
‎Urăsc jocul ăla.
‎De fapt, nu urăsc jocul, fiindcă…
‎Dă-mi aia.
‎- În niciun caz, eu am fost primul. ‎- Dă-mi-o imediat!
‎- Nu! ‎- Nu, îmi pare rău, băieți.
‎Nu am chef de amuzanții frați chelneri.
‎Bine? Vă consider amuzanți. ‎Îmi plac cei trei frați chelneri amuzanți.
‎Doar că n-am chef, ‎din cauză că am uitat să mint.
‎Stai așa. ‎N-ai zis că o să fie cinci oameni la masă?
‎- Nu, am zis că o să fie patru. ‎- Ai zis cinci.
‎Mă simt ca un copil. ‎Trebuie să-ți iei role.
‎- Mi-ar plăcea să mă simt iar copil. ‎- Atunci, trebuie să-ți iei role.
‎- Salut, uite-o pe sărbătorită! ‎- Doamne!
‎- Matt Alex, ai venit! ‎- Și stau toată noaptea.
‎Matt Alex oferă cele mai amuzante cadouri. ‎Anul trecut, mi-a luat un set de magician.
‎- Magia a ieșit bine. ‎- Acum ce mi-ai luat?
‎Cred că o să-ți placă.
‎Am auzit că e o aniversare aici.
‎O nebunie.
‎- Doamne, Matt! ‎- O nebunie.
‎Ai adus un imitator al lui Johnny Carson, ‎ce amuzant!
‎- Cât de tare! ‎- O nebunie.
‎Era să uit, pentru că m-am mutat.
‎Mi-am zis: „Sunt distras, ‎dar trebuie să mă depășesc.”
‎Doamne! Johnny Carson tocmai m-a lovit.
‎- Ce naiba? ‎- Ce dracu' faci?
‎Poate!
‎- Ce poate? ‎- Poate să vă lovească.
‎- Tu cine ești? ‎- Sunt de la Grajdul Stelelor.
‎E tipul meu. ‎E unul dintre Carsonii noștri.
‎- Tocmai l-a lovit pe Todd. ‎- Da.
‎De-asta am venit în fugă ‎și am țipat „Poate”, pentru că poate.
‎Nu poate să lovească lumea. ‎E atac. E împotriva legii.
‎Prietenul tău l-a plătit ‎să fie aici ca glumă
‎la un preț foarte mic. ‎Iar la acel preț mic,
‎la Grajdul Stelelor, poate să lovească.
‎E-n regulă!
‎I-a tras-o tare. Cine-i ăla?
‎- E prietenul nostru. ‎- L-a burdușit rău.
‎E-n regulă.
‎- Oameni buni! Vă rog, e-n regulă. ‎- Matt, ce naiba?
‎- N-am știut că poate lovi. ‎- Nu poate.
‎N-am știut că o să spună că poate, ‎la acel preț mic.
‎O nebunie.
‎Johnny, fă turul!
‎Du-te la alți oameni, nu doar la ei.
‎Mișcă! Du-te pe-aici!!
‎Doamne! Îmi pare rău.
‎Trebuie să-l împing peste tot, ‎să mă asigur că-l văd toți.
‎- A cui e casa asta? ‎- A mea.
‎Nu sunt restaurante bune în cartier.
‎Ce? Uite, nu vrem să te jignim,
‎dar, de vreme ce era o glumă, ‎el a plătit puțin,
‎ceea ce știm că înseamnă, ‎la Vagonul Stelei…
‎Sau la Grajdul Stelelor.
‎- Că le permiți să lovească. ‎- Ba n-au voie.
‎Da! La prețul ăla mic, da, ‎au voie să lovească.
‎Scuze, nu știu ce vorbesc.
‎Deci, odată ce am înțeles asta,
‎speram că există o altă versiune,
‎cu care toată lumea să primească ce vrea.
‎- Știu că nu e vina ta. ‎- Ce dracu' faci?
‎- Cine-i ăla? ‎- E George Kennedy al meu.
‎- L-am adus ca bonus. ‎- De ce mi l-aș dori?
‎Știu, de-asta e bonus.
‎Și tot de-asta nu poate să lovească!
‎Nu poate. Carson poate să lovească ‎toată ziua, cât vrea.
‎Poate să lovească vaze?
‎Da, poate.
‎Mi se pare mișto că pot să lovească.
‎- Bine, mersi. ‎- Mi se pare grozav.
‎- Mersi mult. Mulțumesc. ‎- Și el e cu tine?
‎M-ai prins! Ăla e George Bush al meu. ‎Ce dracu' faci?
‎Nu poți să lovești!
‎Amândoi, mergeți și stați în furgonetă.
‎I-aș trimite la o cafenea sau ceva,
‎dar nu e nimic în zona asta.
‎E un cartier foarte drăguț.
‎Doamne, Carson a leșinat!
‎Te gândești să devii organizatorul
‎propriului concurs corporativ ‎Băiețașii Musculoși?
‎S-ar putea să am un mic sfat pentru tine.
‎Categoric fă-o!
‎Sunt Dave Campor, ‎câștigătorul campionatului din '96.
‎De 25 de ori din cele 50 de etape.
‎Încă cred că ar fi trebuit ‎să câștig în Tucson.
‎Ce dor îmi e de vremurile alea!
‎Dar acum, mușchii mei sunt aici sus,
‎căci conduc una dintre cele mai de succes ‎francize Băiețașii Musculoși
‎de aici, din Cincinnati.
‎Acum mănânc la cele mai bune restaurante.
‎Mă îndop până la refuz ‎cu salată de cireșe și carne tocată.
‎Lumea zice că e sănătoasă, ‎dar cu atâtea cireșe
‎și cu atâta carne tocată ‎nu poate fi sănătoasă.
‎Localul ăsta e uimitor. ‎Uite câtă atenție la detalii!
‎Totuși, credeam că arată ‎mai galactic, tu nu?
‎Mie mi se pare foarte galactic.
‎- Da? Vrei să plecăm? Ți-e prea frică? ‎- Nu, e distractiv.
‎Grozav. Mi l-a recomandat un amic.
‎A zis că e super-tare. Idiot.
‎Ia uite! Arată grozav. Hei, stai puțin!
‎Băutura mea scoate fum. O dau înapoi.
‎Vorbesc cu căpitanul.
‎- Gary, ce prostuț ești! ‎- Mă distrez doar.
‎Lăsând gluma la o parte, ziceai
‎despre problemele cu sora ta.
‎Gary. Se tot acumulează.
‎De câte ori credem că suntem bine,
‎își reia vechile obiceiuri.
‎Trebuie să-ți fie foarte greu, Jeanine.
‎- Pericol! ‎- Ce naiba?
‎…detectată. Pericol! ‎Navă spațială fără pilot.
‎Ce e… Face parte din spectacol?
‎Ce… Ia uite! Chestiile astea se mișcă.
‎Par făcute pe calculator. ‎Ce de bani au băgat aici!
‎Cum primește un extraterestru de băut?
‎Pe planeta mea sunt doar insecte.
‎Și arătau mult mai bine ‎decât lumea de-aici.
‎Măi să fie!
‎Am venit să caut viață inteligentă
‎și vă zic sigur că nu e la masa șapte.
‎Au făcut: „Ha?”
‎Am venit să caut specimenul perfect ‎pentru răpire.
‎Masa trei. Exclus.
‎- „Exclus.” ‎- Brutal.
‎Ce nebunie!
‎În fine, amicul meu Bruce ‎trece prin același lucru
‎ca tine cu sora ta.
‎Tipul avea totul.
‎La masa cinci, ea se gândește: ‎„Trebuia să glisez la stânga.”
‎Nu acum, amice. Bine.
‎Dacă ar fi un film, ‎s-ar chema ‎Plictisul lumilor.
‎Habar n-ai.
‎Cineva a răpit toată distracția ‎de la întâlnire.
‎Sora ei e dependentă de droguri, da? ‎Ți se pare plictisitor?
‎Ce?
‎- Despre asta vorbeam. ‎- E-n regulă.
‎Îmi pare rău ‎dacă e cel mai plictisitor lucru
‎faptul că îi este teamă ‎că sora ei iubește drogurile atât de mult
‎încât nu se poate opri din consum.
‎- N-am știut. ‎- Tocmai!
‎Nu știi nimic despre ea. ‎Femeia asta a trecut prin iad.
‎Doar ca să-i ia rechizite, ‎mama ei trebuia să bea vomă
‎pentru un post local de radio.
‎- Asta știai? ‎- Ce?
‎Ea știa că fiecare creionaș rupt
‎însemna că mama ei trebuia să mai ia ‎o dușcă mare de vomă pentru emisiune.
‎Ți se pare plictisitor?
‎N-a făcut-o doar o dată?
‎Avea o invitație deschisă.
‎Iar ascultătorilor le plăcea ‎când bea chestii.
‎A făcut-o pentru noi, ca să avem rechizite ‎și excursii în Florida.
‎- Ți se pare plictisitor? ‎- Nu.
‎Îmi pare rău ‎dacă cel mai plictisitor lucru
‎e că mama mea bea vomă ‎pentru excursii în Florida.
‎Odată a băut un borcan plin de muci ‎ca să-i cumpere un ghiozdan.
‎- Nu-i așa? ‎- Da.
‎Doamne!
‎- A băut diaree! ‎- Ba nu.
‎Puteam să jur că asta ai zis în mașină.
‎- Nu. ‎- Am glumit cu plictiseala.
‎- Eu sunt plictisitor? ‎- Nu.
‎Am văzut cum tata a fost executat ‎de stat pentru crimă.
‎Ce?
‎Înainte să-l curenteze,
‎m-a privit în ochi și, din toți rărunchii,
‎a țipat: „Nu lăsa petrecerea să moară!”
‎- Ți se pare un tip plictisitor? ‎- Nu.
‎Habar n-ai prin ce-au trecut oamenii
‎sau cine sunt. ‎Nu spune că nu pot satisface o femeie.
‎- N-am zis asta. ‎- Ai zis că trebuia să glisez la stânga.
‎Așa ai zis. Ce înseamnă asta?
‎- N-am zis așa ceva. ‎- E-n regulă.
‎Trebuie doar să-ți scoți capul ‎din capul ăla,
‎și să vii aici să-ți ceri scuze.
‎Hai să încercăm să ne simțim bine.
‎Eu iau niște batoane mozzarella.
‎- Sună bine. ‎- Cică au o supă foarte bună.
‎Îmi pare rău.
‎- Tu cine naiba ești? ‎- Ăla.
‎Bine. Da, în regulă.
‎Retroactiv, pot să înțeleg ‎că habar n-aveai
‎că vorbeam despre sora ei ‎dependentă de droguri.
‎- Nu prea pot să aud nimic. ‎- Exact. Da, clar.
‎Ai vărsat puțin cocktail Marte ‎pe frumoasa ta rochie gri.
‎Îl putem primi gratis?
‎- Ce? ‎- Cocktailul Marte.
‎Îl putem primi gratis, ‎fiindcă a vărsat pe rochie?
‎- Sigur. ‎- Super.
‎Dacă ai fi refuzat, aș fi intrat pe Yelp
‎și aș fi scris că am găsit ‎un cap Lego în pahar.
‎Am făcut asta ‎cu multe localuri. Funcționează.
‎Subtitrarea: Iulia Rolle