EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Faen, ja.
Herregud.
Hvordan kunne jeg glemme hvor godt sex er?
-Du er så heit. -Du er så heit, babe.
Vi er de heiteste…
-Vi er tilbake, babe. -Ja.
Vet du, unnskyld…
Ikke gå.
Kom hit.
Jeg roper ikke.
Vi er flinke til stille sex.
Best du er stille.
Liker du det?
Sov!
Hent henne.
Det er vekkerklokka.
Faen, jeg kommer.
Var det den siste… Når trenger du den igjen?
Fantastisk. Takk.
Greit.
Greit, ha det.
-Hva er det du gjør? -Hva?
Det er Delfinas matplan.
Skriver du handleliste på dopapir nå? Takk.
Nei, den er her.
Greit. Jeg må dra.
Husk å kjøp bleier på Target,
og kjøp butikkmerket.
Bleier fra Target. Billigmerke, forstått.
Kjære? Hvordan skal du huske bleiene på Target
når påminneren din er her hjemme?
Etter at jeg lager kaffen,
mater jeg Delfina, ser strikken på senga,
husker at jeg skal klippe neglene hennes.
Den rosa neglen vil minne meg på å ta ut søpla.
Når jeg tar ut søpla,
ser jeg dørhåndtaket og tenker: "Kjøp bleier på Target."
Du er en dust.
Nei. Jeg har mitt eget system.
Det er en flott måte. Det er…
-Ikke vær så følsom. -Jeg er alltid følsom.
Nei, jeg må dra. Jeg kommer for sent.
-Du spiste ikke frokost. -Jeg spiste litt, og jeg ble så mett.
Ikke glem å sende meg bilder.
Bilder om hun fiser søtt eller noe, greit.
-Vær snill! Elsker deg! -Ut med deg.
-Jeg elsker deg! Si det tilbake! -Elsker deg.
Moren din er gal, vet du det? Hun er det.
Og jeg vet at du ser sulten ut, men se hva vi har her til deg.
Klar? Kom igjen!
Jeg har presentasjonen med dekanene i…
Jeg vet det. Det går flott.
Da må jeg fokusere på nettstedet, og jeg drukner i papirarbeid.
-Det gir mening. -Sarah. Jeg trenger hjelp.
Og for å være ærlig, trenger jeg pumpepauser.
Jeg forstår, Hvordan kan jeg støtte deg som en farget kvinne?
Som farget kvinne vil jeg gjerne ansette en studentarbeider
som kan ta litt av arbeidet så jeg kan fokusere på presentasjonen.
Ikke si mer. Én betingelse.
Vi har ikke tid til å trene noen, ansett en med erfaring.
De Google-praktikantene er gode. Ansett en av dem.
-Fantastisk. Ok. -Før jeg går… vær så god.
Susan, har ikke du time?
Slapp av. Det kommer.
Ja. Greit.
Hva synes du?
Jeg vet det ikke er mammas pupper, men det får holde.
Hvem er dette?
Hva skjer, Pop? Jeg vet det.
Så du nyhetsdekningen?
Ja. Du var helt fantastisk Kan jeg ringe senere?
Men de fikk meg til å høres patetisk ut… Som en hjelpeløs boms.
Du trenger hjelp, Pop. Det er ikke så ille.
Mijo, når kommer du tilbake for å ta farvel med butikken?
For å spise en siste taco.
Snart. Veldig snart.
-Det er bare det at… -Ok.
Det er ikke så lett med babyen og alt.
Jeg forstår.
Bare kom når du kan.
Det skal jeg.
Pokker.
Jeg ringer deg i neste pause.
Jeg lover.
-Herregud! -Fy faen!
Å, herregud.
Å, herregud. Beklager.
Merkur er åpenbart i retrograd.
Er du Diane?
Intervjuer gjør meg nervøs.
Hei, det går bra. Pust dypt.
Jeg blir også nervøs. Sett deg.
Vi bretter en siste gang,
slik…
Og voilà.
Babyen din er en liten burrito.
Jeg tror burritoen min har litt ekstra ris.
Ja, den har det.
Eller kanskje pappa suger til å reive gorditaen sin.
Nei, det ser flott ut.
Du brettet alt i motsatt retning,
men det fungerer.
-Gjorde jeg det feil? -Nei. Du gjorde det på din måte.
-Du tok et valg. Det er det som betyr noe. -Ja.
Husk at det ikke finnes feil valg, ok?
Det finnes bare valg som er riktige for deg.
Jeg er ikke vant til å ikke velge feil.
Det føles fint.
Beklager, folkens.
Jeg er så overveldet
av dette nye babyansvaret.
Jeg er så sliten.
Det er som om jeg bare lever av kaffe akkurat nå.
Det finnes ingen skam her.
Du gjør det som må til for å klare denne perioden.
Glad mamma, glad baby.
Det som må til.
Ikke få meg i gang om Bad Bunnys appropriasjon.
Du synes han er søt,
men gi meg Tego Calderón når som helst, ikke sant?
Pero, jeg tar Bad Bunny tirsdager og torsdager
hvis han blir litt ensom.
-Hør her. -Gikk jeg for langt?
Du er publisert forfatter. Du jobber frivillig med trans-rettigheter.
-Du er førstegenerasjon ved Stanford. -Som deg.
-Men her er greia… -Du ansetter meg ikke.
Vi trenger noen med mer erfaring.
-Jeg har administrasjonserfaring. -Hvorfor er den ikke her?
Fordi jeg fikk sparken.
Ok. Hva skjedde?
Min hvite, cis-kjønnete, heterofile sjef
sa at jeg ikke passet i kulturen.
Du og jeg vet begge hva det betyr.
Pero, hør,
jeg vet at å hjelpe en sjef som deg er komplisert,
men dette er en studentjobb,
og jeg kom inn på Stanford, så jeg er i det minste så smart.
-Jeg klarer det. -Ok.
Skriv den på CV-en. Ikke sett din gamle sjef som referanse.
Kanskje jeg får det godkjent.
Takk. Du kommer ikke til å angre. Takk.
Denne klassen er flott.
Jeg skulle ønske moren hennes kunne bli med.
Hun hadde elsket karene. Jentene… Kvinnene. Unnskyld.
Vi er glade for at du er her også.
Og vi har en liten overraskelse til deg.
Hva?
Vi tenkte det ble pinlig for deg å bruke en "Mamma og meg"-skjerm.
Vi ville ikke at du skulle føle deg utenfor.
Hva? Jøss!
Takk.
Elsker den.
En applaus for vår eneste far.
Hurra, Enrique.
PAPPA
Jeg ble ferdig med ukens forslag og hus-klager,
og alfabetiserte dem
etter organisasjon og etternavn.
Kjapt gjort. La meg se.
Y fargekodet también?
-Hun er Stanford-student. -Ja.
Er det greit om jeg får meg litt frisk luft?
Ja, kjør på.
-Takk. -Ja.
Lidia, har du sett Diane?
Ja, hun tok en kjapp pause.
Jeg ba henne hente kaffe for en time siden.
Beklager. Min skyld. Jeg ba henne ta lunsjpause.
Jeg skal be henne hente kaffen din nå. Takk.
Diane, hvor har du vært?
Unnskyld.
Kjæresten min og jeg slo opp. Jeg trengte en pause.
Så leit. Brudd er vonde.
Det skulle være en kjapp pause.
-Du tok en time. Sarah ba om kaffe. -Jeg glemte kaffen.
Finner hun ikke kjelen? Kan hun ikke lage kaffe?
-Vær så snill… -Jeg er trist.
Jeg forstår. Ikke så høyt, du er på jobb.
Vent litt.
Jeg henter kaffen, du tar fem minutter,
gjør deg klar til å jobbe.
-Ok? -Du er så smart. Takk.
Jeg tar fem, kanskje ti, bare fordi jeg er trist.
Nei, Diane. Nei. Fem. Du har fem minutter. Kom tilbake om fem.
Jeg kommer tilbake når jeg føler meg bedre. Takk.
Hva?
MANDAG
Jente…
Nei. Jeg har pause.
Se der, "Sarah". Den er ikke din.
ONSDAG
Hvordan vet du at jeg er pen? Du ser meg ikke engang.
Jeg ser ut som hva? Er jeg vakker?
Reis deg, jente. Jeg kan ikke dekke for deg. Tuller du?
Jeg er oppe. Beklager.
Kjemiklassen min tar livet av meg,
men presentasjonsmaterialet ditt er ferdig, og det er rått.
Det blir helt fantastisk.
Presentasjonen er kl. 15, greit?
Du må klargjøre konferanserommet, jeg trenger tid til å pumpe.
Ok? Jeg trenger tid til å pumpe.
-Klarer du det? -Jeg ordner det.
God prat.
Unnskyld, vet du hvor Lidia er?
Jøss. Dere er Erik og baby Delfina.
Ja. Hei, hvem er du?
Diane. Lidias praktikant. Jeg mener, mer som protesjé
Hun har møter i dag, papi. Visste du det ikke?
Nei. Pokker. Jeg visste…
-Faen. -Hva er det?
Jeg ville overraske med lunsj for å gire henne opp før presentasjonen.
Vet du hva, det er greit. Det blir en matbit etter møtet.
Er det noe annet jeg kan gjøre?
Jeg vet ikke hvor jeg er. Vet du hvor parken er?
Absolutt, babe.
Jeg skulle faktisk ta en kjapp pause.
-Jeg skal følge deg dit. -Flott. Du viser veien.
-Men ikke se på rumpa mi. -Unnskyld. Hva?
-Gikk du også her? -Jeg?
Jeg er litt smart, men ikke Stanford-smart som Lidia.
Du må være ganske smart også.
Ifølge de som bestemmer.
Ja. Du passer inn.
Passer inn?
Se rundt deg.
Hele universitetet er et kultursjokk.
Jeg tror ikke jeg passer inn heller.
Institusjoner som Stanford ble ikke bygget for oss.
Ikke engang familien min ble bygget for meg.
-Ja? -Siéntate. Kom igjen.
Er du familiens svarte sau?
Familien min forventer at jeg gjør alt og driter meg ut.
Det er livet mitt, vennen.
Ja?
Faen.
Og nå er vi i Palo Alto.
Gjør vårt beste,
og driter oss ut over 600 km hjemmefra.
Jeg fortjener dette.
-Hva har du? -Lyst på?
Ja, for faen.
Hva?
Vet du, nei. Kan ikke. Babyen.
Stemmer.
Men hva om jeg holder baby Delfina der borte,
mens du røyker her, så holder du baby Delfina der
mens jeg røyker her.
Slik får ikke Delfina røyk i ansiktet.
Vi høres så ansvarlige ut.
-Kom igjen. Det er så ansvarlig. -Det er bra.
Jeg vet ikke helt.
Faen, det er ett drag.
Som du ser her, hvis vi følger min tidslinje,
skal vi ha utvidet Studentsenteret
for alle studentene
med en rekke webinarer som kommer på våren i 2023.
-Lidia. -Ja.
Vennen, kan du ikke…
Jeg beklager, dere. Ny mor. Straks tilbake.
Hater du ikke når det skjer, Jim?
Ok, så…
-Babe, gjett hvem jeg… -Diane kom faen meg ikke!
Dekanene kom og jeg lakk overalt som ei jævla ku.
-Du lakk på hva? -La meg snakke med henne.
-Hvem er du sammen med? -Sett meg på høyttaler.
Hei, dronning. Vil du ha taco fra Jiménez Taquería?
Hva gjør hun der?
Vi slapper av. Røyker for å roe ned nervene før…
Helvete. Møtet.
Er dere begge høye nå?
Nei. Vi tok bare ett drag, lover.
Ikke kom tilbake i dag. Jeg snakker med deg i morgen.
Erik?
Jeg er så skuffet over deg.
Hei, kjære. Hvordan går det?
Jeg har hatt det bedre.
Det er ikke noe å være flau over.
Det må ha skjedd meg tre ganger med alle barna mine.
Hvordan klarte du det? Med tre barn, et ekteskap, en karriere?
Det gjør jeg ikke.
Om det ikke var for barnepiken og min manns farskapspermisjon,
hadde jeg vært skilt.
Farskapspermisjon. Jepp.
Ingen av oss er superkvinner, ok?
Vi trenger alle litt hjelp noen ganger.
Trenger du en ekstra bluse?
Takk.
Fint. Tørk de tårene. La oss fortsette å jobbe.
-Mira, før du sier noe… -Nei.
Hør på meg.
-Jeg trengte deg i dag. -Jeg vet…
Slutt å snakke!
Jeg ba deg om én ting,
så jeg bruke ti minutter på å pumpe.
Det var alt.
Jeg gikk god for deg.
Hvorfor gjør du surrete ting på Stanford?
Som å røyke en joint med barnet mitt og faren hennes?
Jeg driver ikke med respektabilitetspolitikk…
Jeg burde være hos dem.
Men i stedet dekker jeg for deg,
og du sviktet meg.
Jeg trodde vi hadde en forståelse, men vet du hva?
Dette er for mye.
Du er oppsagt.
Vi tar en kjapp pause.
Ta en lang pause.
Det er din siste dag. Pakk sakene dine og dra.
-Tuller du? -Vær så snill, kom deg vekk, Diane.
Det var min skyld. Jeg er voksen.
Vet det, men jeg kan ikke sparke deg fra familien vår.
Men hun jobber så hardt. Hun gjorde én feil…
Hun gjorde ikke én feil, Erik.
Diane er en fisk, du forventer at hun klatrer trær,
eller hva nå Einstein sa.
Kanskje, bare kanskje…
…du ikke setter pris på de gavene Diane har.
Jeg driter i fisk og trær, Erik.
Jeg trenger bare en
som kan gjøre livet mitt lettere,
så jeg kan komme hjem og ha tid til barnet mitt.
Greit.
-Unnskyld. -Ja.
Hei, jeg elsker deg.
Vi legger oss, greit?
Jeg tilgir deg.
Jeg ansatte henne igjen.
Hun ble høy på jobb.
Du hadde rett. Hun har ikke administrasjonserfaring.
Jeg hører deg. Men mangfold er et avdelingsdirektiv.
Jeg kan ikke være "Karen" som sparket latina-trans-kvinnen.
Hun jobber hardt. Diane blir.
Hun ble høy. På jobb.
Hun får én sjanse til.
Én ting til.
Rasefølsomhetskurs?
Og kurs om ubevisste fordommer.
-Det er tull. Du er ikke rasist. -Ikke sant?
Jeg mener, litt elitistisk.
Men seriøst,
når skal jeg finne tiden til seks timer med nett-trening?
-Seks timer? -Jeg vet det.
Pokker.
Vi finner det. Faen!
-Seks timer. -Seks timer.
Jeg kan ikke. Jeg ammer.
Pump og dump, vennen. Her.
-Takk. -Jeg lager enchiladaer.
Røde eller grønne?
Ikke svar på det, det er vel rasistisk.
Nå er jeg rasist, så… Jeg må være forsiktig.
Jeg tar kurset for deg.
Nei. Seriøst? Mener du det?
-Ja. -Takk.
Du kan være trygg på at jeg støtter deg.
Det fullfører 77 trinn til å støtte antirasisme.
Greit.
Hva er det, jenta mi? Ja.
Noen trenger 77 trinn for å ikke være drittsekk.
Men ikke du.
Ja, du er perfekt som du er. Ja.
La oss få deg i seng. Kom.
Gå fort.
Greit, jeg setter deg her.
Pappa skal fullføre trinnene og se hva vi må gjøre.
Du tuller. Seriøst?
Å, kom igjen.
Greit.
-Økten din utløper om 20 sekunder. -Nei. Gi deg.
Nei, gi deg. 77 trinn igjen?
Faen. Klesvask.
IKKE GLEM RESIRKULERINGEN. BESITOS! LIDA
Glem resirk… Kom igjen, resirkulering.
Nei. Sov igjen, baby. Vær så snill.
Greit.
Jeg setter deg her. Ok.
Helvete. Nei!
Ok.
Du gjør det du må for å få deg gjennom det.
Glad pappa, glad baby.
Trinn én: Erkjenn at du er problemet.
Hold kjeft. Du kjenner meg ikke.
Nei. Hva? Kom igjen.
Helvete.
Det går bra. Pappa er en idiot, men pappa kommer.
Å, helvete!
Jeg visste dette ville skje.
Bare la ett være ulåst.
Kan vi huske å gjøre det? Nei.
Helvete.
Du vet hva du skal gjøre.
Kom igjen.
Jeg kommer.
Jeg vet jeg er en idiot, men jeg elsker deg.
Herregud, vær så snill.
Sånn ja.
Sånn ja. Ja.
-Hei, betjent, faen. -Hendene der jeg kan se dem.
Nei, jeg låste meg ute.
Nei, jeg bor her. Datteren min er inne.
Hendene der jeg kan se dem.
Kan jeg gå inn igjen? Datteren min er inne…
Opp med hendene!
Jeg må til datteren min! Jeg bor her. Herregud.
Ikke rør deg.
Ta et barns velvære på alvor.
Det var unødvendig.
Hei, hvem av dem ringte deg?
Neste gang du blir låst ute, ring brannvesenet.
Ja, ok. Det var nok den jævelen der.
-Kan du tro det? -Bare slutt.
Hva?
La oss klandre meg istedenfor den rasistiske naboen. Drit og dra!
Jeg liker ikke at barnefaren min er dophue.
Jeg er et dophue nå?
Å, herregud.
Alle hipsterne røyker gress, men jeg er dophuet? Jeg er en dårlig far?
Ingen ringer politiet om de låser seg ute.
Fordi disse hipsterne bruker kalendere,
ikke jævla strikk.
Måten jeg gjør ting på som er feil.
Hele livet mitt dreier seg om deg og Delfina.
Jeg skal be om unnskyldning for at jeg trengte noe.
Jeg lærte noe i dag.
Slutt.
Ubevisst fordom. Nei, du skal høre på meg.
Når folk danner stereotyper av andre utenfor bevisstheten.
Det gikk opp for meg at det er slik med deg.
Noen ganger er det som om jeg er utenfor bevisstheten din.
-Du ser meg slik naboene gjør. -Gud.
Som om jeg er en forbryter. Som om jeg er en taper.
Jøss.
Er det sånn du ser meg? Meg av alle?
Du må være gal.
Igjen. Jeg tar feil.
Du har rett. Jeg tar feil.
Om min egen jævla opplevelse. Greit.
Skal du…
Jævlig forutsigbart! Ha det!
Diane?
Bor du i bilen?
Jeg mistet stipendet
etter at jeg skulket for mye.
Så jeg har ikke råd til studentbolig.
Hvorfor skulker du, Diane?
Vel,
når du har alvorlige panikkanfall og depresjon,
blir det vanskelig å fokusere.
Allergiene mine hjelper ikke.
Du kan ikke bo i bilen.
Har du ikke venner eller familie?
Jeg klarer meg selv.
-Pappa hjelper. -Bra, du har foreldrene dine her.
Lidia, sukkerpappaen min.
Jeg sparer til leilighet utenfor skoleområdet.
Jeg har nesten nok.
Det er bra.
Unnskyld.
Beklager at jeg rotet det til.
Jeg er ikke kontorjobbtypen.
Jeg trengte pengene.
Nei, det er greit.
Jeg vet hvordan det er å tilpasse seg alt dette
når du ikke passer inn.
Du må hele tiden bevise…
…at du smart nok,
at du er dyktig nok til å være her,
og det er så vanskelig.
Jeg vet da faen.
Og jeg glemmer det noen ganger, og…
Det er derfor jeg er så streng mot folk.
-Folk? -Folk.
Fiskefolk.
Du forventer at en fisk skal klatre i et tre,
men det er en fisk, og du er en fisk, og…
Kan jeg ikke bare elske fisken som den er?
Han prøver seg på sin egen fiskemåte.
Skjønner?
Nei, jeg skjønte ikke den.
Det er greit, jeg er allergisk mot fisk.
Du hører på Bakersfields 94,6.
Dette sporet er til alle som trenger å bli minnet på
at dere ikke er alene.
Hold hodet høyt, konger og dronninger.
TACO HER
LOS ANGELES 180 KM CALSBAD 318 KM - SAN DIEGO 373 KM
Tekst: Marte Fagervik