‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎- Bună! ‎- Bună!
‎Nenorociții!
‎E o infracțiune din ură!
‎Nu știu, Carole, ‎dă-mi-l pe șeful secției de poliție!
‎La ce te uiți?
‎Ce naib…
‎Am văzut opera de artă.
‎PROPRIETARĂ ÎNGĂLATĂ
‎- Seamănă cu tine. ‎- Ochii sunt identici.
‎Îmi place nuanțarea. ‎Frumoasă operă de artă.
‎De ce seamănă cu desenele tale, mucoaso?
‎Să fie clar, ‎n-avem nicio legătură cu asta.
‎Da. Cum facem să dispară astea?
‎Ar ajuta…
‎20.000 de dolari?
‎- O sută. ‎- Două sute.
‎- Un milion! ‎- Fii serios!
‎Nu? Prea mult.
‎Tată, ce crezi?
‎Chris are dreptate. Un milion sau nimic.
‎Poate că a fost o idee proastă.
‎De ce oferă dacă nu negociază?
‎Domnule, 20.000 $ sunt mulți bani.
‎- E pe sfert mexicană. ‎- Si.
‎- Dră Castro… ‎- Si?
‎Vrem un preț corect.
‎Când deschideți restaurantul, ‎estimați un profit de trei ori cât chiria?
‎Tata merită un preț de vânzare corect,
‎bazat pe marja de profit sau nu negociem.
‎Sau nu putem doar afișe.
‎Spunem tuturor ‎că ai furat restaurantul bătrânului.
‎Sunt Casimiro Morales.
‎Sunt un om cinstit.
‎Am avut un restaurant de taco, ‎Mama Fina, timp de 30 de ani.
‎Am alt interviu mâine.
‎Sigur vor vrea să afle despre tine
‎și versiunea noastră a poveștii.
‎Bine.
‎Două procente din venitul brut ‎prefigurat pe primul an.
‎Și totul dispare.
‎Adios!
‎Două procente înseamnă mult.
‎Scuze de întârziere.
‎Am venit. Îmi pare rău.
‎Îmi pare rău.
‎Auzi?
‎Am venit, mami. N-o să-ți vină să crezi!
‎Sper să merite, ai întârziat o oră.
‎Merită. Vivian ne dă mită ‎pentru restaurant.
‎- Ai fost la Mama Fina? ‎- Da.
‎Bătrânul are nevoie de mine să încheie.
‎- Ana și Chris n-au fost? ‎- Ba da, dar…
‎E blocul meu de desen?
‎Ce? Unde l-ai găsit?
‎Data viitoare lasă-i să se ocupe ei,
‎bătrânul trebuie să se obișnuiască, nu?
‎De ce m-am lăsat de desen?
‎- „Erik, te urăsc, s-a terminat.” ‎- Ce?
‎E albumul tău școlar, iubi.
‎Fir-ar! Îmi stârnește amintiri.
‎„Să ai o viață frumoasă cu Jazmin. ‎Să nu te mai văd!”
‎La naiba!
‎De câte ori ne-am despărțit?
‎De multe ori.
‎Dar știi ceva?
‎- N-ai putut să-mi reziști. ‎- Perversule! Dă-mi drumul!
‎Du-te și împachetează!
‎Unde e cutia de luat? Sigur luăm astea.
‎- Pe toate? ‎- Da!
‎Cum o să câștige Raiders ‎fără tricourile mele norocoase?
‎Nu e destul loc în camion ‎și trebuie să alegem ce luăm.
‎Sunt tricouri. Înfeși copilul cu ele.
‎Putem să nu ne certăm?
‎Uite câte avem de făcut!
‎- Și ai întârziat. A trebuit… ‎- Ai dreptate.
‎- Din nou, ai dreptate. ‎- Da, știu.
‎Și Raiders nu câștigă nimic.
‎Ai mare dreptate.
‎Le las aici pentru când ne mutăm înapoi.
‎Înapoi?
‎Da.
‎Când nevestica mea o să fie mare șefă
‎și programul meu de carte e național.
‎Ne mutăm în Hills, nu?
‎Erik, am o slujbă în Bay.
‎Acolo îmi fac o carieră. Noi acolo…
‎ne facem o viață. ‎Eu, tu, ‎pupusa,‎ mai știi?
‎Asta e pentru totdeauna. Credeam că știi.
‎Atunci sigur iau astea, ‎cărțile, bicicleta și…
‎- Nu putem lua totul… ‎- Trebuie să facem loc!
‎Am uitat. ‎Chris vrea să-l ajut cu un camion.
‎Unde te duci? Pe bune?
‎Bine.
‎Bine. Nu-i nimic.
‎N-am… Aveam programare la Cindy.
‎Cindy e în concediu medical.
‎Avem nevoie de ajutorul tău.
‎Stăm de șase zile fără apă.
‎Mirosim a transpirație!
‎Mamă! Fac duș la bătrân.
‎Fac duș… la bătrân.
‎Proprietarul a tăiat apa ‎și gazele de zile întregi?
‎Și nenorocitul nu răspunde la apeluri.
‎Al naibii laș cu față de cartof!
‎- Și vreți asistență legală. ‎- Nu.
‎Căutăm o locuință ‎în noile complexuri ieftine.
‎- Ana a zis… ‎- Doamnă, e o listă mare de așteptare.
‎De ani buni.
‎Ana.
‎- Spune ceva! ‎- Mamă.
‎Să nu plece bunicul în Mexic
‎și să n-ai unde să te speli.
‎Nu vrei să accepți slujbe ‎de gentrificare.
‎- Mamă. ‎- Ce prostii!
‎Yessika.
‎Te rog.
‎Poți să ne ajuți?
‎Aș vrea să pot.
‎Nu pot să bag pe nimeni în față.
‎Pe nimeni?
‎Bine.
‎Am înțeles.
‎Dar nu suntem nimeni.
‎Yessika, suntem o familie!
‎Acum suntem o familie?
‎Și când eram „iubita de culoare a Anei”?
‎Iartă-mă.
‎Sunt cam dură.
‎Dar, de-a lungul anilor, ‎am devenit mai deschisă.
‎Nu ne-a fost ușor să venim aici.
‎Nici mie, nici Anei.
‎Dar, te rog…
‎nu o pedepsi pentru păcatele mamei ei.
‎O să văd ce pot face.
‎Dar o fac pentru Nayeli.
‎Mersi, fetițo.
‎Nu exagerez, Saraí Damian e probabil ‎printre cei mai tineri bucătari
‎de pe coperta ‎Bon Appetit.
‎- Serios? ‎- Și camionul Chichilo are mare succes.
‎E inovator. E convenabil. ‎Și nu trebuie discutat cu un proprietar.
‎O a doua viață pentru Mama Fina.
‎Da, exact! Acum ne înțelegem, bătrâne.
‎După ce câștigi cazul, ‎poți să te întorci la Mama Fina.
‎Imaginează-ți! ‎Mama Fina în Venice la prânz.
‎În Long Beach la cină.
‎- În centru pentru cluburi. ‎- Da!
‎Mama Fina la plajă? Îmi place cum sună.
‎Mă bucur, fiindcă am luat un camion ‎și o să-l testăm.
‎Următorul!
‎Comanzi sau nu?
‎Da. Scuze.
‎- Tu ești Saraí, nu? ‎- În carne și oase.
‎Doi taco cu lăcuste și piciorușe de porc.
‎Preferatul meu!
‎Piciorușe de porc? Pe bune?
‎- Vrei întâlnire cu WC-ul? ‎- Erik, te rog!
‎- Iartă-l! ‎- Nu.
‎De ce nu încerci și nu te mai vaiți?
‎Bine.
‎- Îmi plac gândacii acum. ‎- Da, smiorcăitule!
‎- Ce? ‎- Scuze.
‎Stați așa! Sunteți de la Mama Fina.
‎Da.
‎Mama Fina. Noi suntem. De unde ai știut?
‎Turneul Mâncare extremă? ‎Articolul e peste tot.
‎A trebuit să vă verific.
‎Rețeta ta de ‎chilaquiles…
‎e delicioasă!
‎Aproape ca a bunicii.
‎Aproape. Nu chiar.
‎Știți ceva? Fac eu cinste.
‎- Poftim? Bine. ‎- Da.
‎Ce-ar fi să gustați felurile specifice?
‎Mulțumim mult.
‎Poftă bună!
‎De fapt, vrem să deschidem un stand.
‎- Ai vreun sfat? ‎- Da, sigur.
‎Ia numărul meu, sună-mă ‎și discutăm despre camioane.
‎Da. S-o facem, fiindcă ador camioanele.
‎Ador camioanele, e bine. ‎Mulțumesc, Saraí.
‎Uită-te la tine!
‎Mă bucur că ai acceptat întâlnirea.
‎Știu că pare că te pup în fund,
‎dar munca ta e minunată.
‎E plăcut să vezi oameni cu talent…
‎când alții se îmbogățesc ‎din muzee de înghețată.
‎Mulțumesc mult.
‎Chiar apreciez asta. Dar…
‎ce să caut în publicitate?
‎- Sunt artist stradal. ‎- Exact.
‎Ești anticapitalistă.
‎Urăști guvernul, lăcomia, ‎pui oamenii deasupra profitului, nu?
‎Da.
‎Ce să spun? Sunt o socialistă murdară.
‎Ascultă,
‎clientul meu caută o socialistă murdară.
‎Deși n-ar trebui să dezvălui
‎și ia-o ca pe un semn ‎că am încredere în tine,
‎dar clientul e Nike.
‎Aș vrea să-ți folosesc munca ‎într-o campanie pentru Cortez.
‎Dar nu folosesc copii pakistanezi ‎să le coasă adidașii sau ceva?
‎Nike s-a angajat ‎să plătească 40 de milioane $
‎pentru combaterea rasismului.
‎Foarte… interesant.
‎Am nevoie de puțin timp de gândire.
‎Sigur. Dar, dacă e să le ia cineva banii,
‎mai bine să fie cei marginalizați ‎care nu primesc avantaje.
‎Bine. Primești puncte pentru asta.
‎Dar tot vreau să mă gândesc.
‎Când doriți.
‎Vrei să vedem noua expoziție?
‎- Nu trebuie să mergi la lucru? ‎- Nu. Prefer să chiulesc.
‎Haide!
‎Bine.
‎- Pot să termin prăjitura? ‎- Da.
‎Ai face bine, e scumpă.
‎Doi taco ‎pastor‎, cartofi și sos salsa…
‎Gata comanda!
‎- Mulțumesc. ‎- Spuneți-le amicilor.
‎De unde ziceai că ai camionul?
‎Dacă vrei să știi, de la un afacerist ‎de succes și cu relații.
‎- De la Chuey. ‎- Ce?
‎Chuey?
‎N-are nimic, la treabă! Rămânem în urmă.
‎Cu ce? Cu cei doi oameni de afară?
‎Nu pot respira aici. Iisuse!
‎Trebuie să ies de aici. Am nevoie de aer.
‎Afumăm camionul. ‎Opresc grătarul, să iasă fumul.
‎Nu știu cum ai luat jaful ăsta.
‎E bun. Uite, avem cuptor! Merge. ‎E foarte ieftin.
‎Bună! Scuze de întârziere.
‎Bună! Ai…
‎Ai ajuns.
‎Bun venit în camion! Ce părere ai?
‎Este…
‎drăguț.
‎Cu siguranță.
‎- Cât ai dat pe el? ‎- Nu l-am cumpărat.
‎- Nu, e doar de probă. ‎- Bine. Slavă Domnului!
‎Iau tetanos numai uitându-mă la el.
‎Nu-i nimic, dacă faci rapel,
‎te ține cam zece… Vrei ceva
‎de mâncare? Orice. Din partea casei.
‎Da. O aprobare de la DSP ‎cu o garnitură de ‎frijolitos‎ ar merge.
‎Bine, ‎frijolitos?
‎Fasole. Fir-ar să fie!
‎Știți ceva? Dați-mi…
‎Dați-mi-l.
‎Mă scuzați. Nu vă jenați. ‎Sunteți aici de mult.
‎Vă așteaptă lumea afară.
‎Nu sunt eu proprietarul camionului?
‎Știe, dar trebuie să pleci…
‎- Chris! Pune în farfurii! ‎- Hai!
‎Scuze.
‎Nu-i nimic.
‎De ce stăm așa de aproape?
‎De aici vezi de câte ori a pictat ‎artistul peste greșelile sale.
‎Schițele necizelate, liniile ratate.
‎Toate poveștile spuse.
‎Dar…
‎de aici,
‎maschează o versiune finală perfectă.
‎Ascunde foarte multe.
‎Pentru o corporatistă, te pricepi la artă.
‎Mai ales arta latină.
‎- Sigur a pictat-o un alb. ‎- Poftim?
‎Știu.
‎Știi,
‎poate că e problematic,
‎dar n-o să mint,
‎e destul de bun.
‎Îi lipsește ceva.
‎Ce?
‎Tu.
‎Ana, te simți bine?
‎Da, credeam că vrei asta.
‎Stai, Ana.
‎- Plângi. ‎- Ce?
‎- Dumnezeule, îmi pare rău! ‎- Nu-i nimic.
‎Îmi pare rău.
‎Scuze, trebuie să plec.
‎Știu că trebuie să împachetăm. ‎Bătrânul și Chris au nevoie de mine.
‎Vin acasă după ce vând… taco!
‎Au nevoie de tine?
‎Plecăm mâine dimineață.
‎Știi ce? Nu-i nimic. ‎Termin și plec singură.
‎Încetează, nu mă părăsești.
‎În plus, cum o să împachetezi totul ‎fără mușchii mei?
‎Stai liniștit. Sigur găsesc niște mușchi. ‎Nu-i așa greu.
‎Așa să fie? ‎Îți lași frumosul, pur și simplu?
‎Nu tu, tâmpitule.
‎Alo?
‎Ce naiba?
‎Nu, mirosul nu vine de afară!
‎Ce faci?
‎- Avem interviul. ‎- Interviul meu?
‎E mâine!
‎Scurgere de gaz!
‎Mâine!
‎- Opresc porcăria asta. ‎- Nu înregistrați!
‎Ce-i asta?
‎Nimic!
‎E continuarea Mama Fina, ‎după ce rezolvăm asta.
‎Ești dependent să-ți arzi banii degeaba?
‎Nu! Investește în familia sa.
‎Tu ești dependent să ne întorci spatele!
‎Sunt chiar aici, naibii! Vă ajut!
‎Nu-i nimic de văzut aici. Mergeți!
‎Spectacolul s-a terminat, ‎plecați! Mergeți!
‎Cu asta va rămâne?
‎În șase luni, dacă pleci?
‎Trebuie să-i dai drumul.
‎Cine-l ține împotriva voinței lui?
‎Îl faci să creadă
‎că trebuie să sacrifici totul ‎pentru familia ta ca s-o iubești.
‎Nu i-am spus niciodată asta.
‎E la fel ca fratele meu.
‎Puștiul te iubește atât de mult, ‎încât e dispus să se sacrifice,
‎renunțând la visele lui.
‎Pentru tine.
‎Te rog, tată, serios…
‎Dă-i drumul.
‎Bine.
‎Știi că am master în inginerie ‎de la CalTech?
‎Serios?
‎Ce, nu mă crezi?
‎Ești rasist.
‎Mama a venit din Oaxaca ‎să lucreze la bucătărie
‎ca eu să nu fiu nevoită,
‎dar m-a făcut să mă îndrăgostesc de gătit.
‎Durează ceva până realizează că n-a eșuat.
‎Ia uite! Mai avem ceva în comun.
‎Amândoi ne-am dezamăgit părinții. ‎Suntem în clubul dezamăgirii.
‎Vă înțelegeți bine? E mai bine?
‎Îmi arată cereri de angajare la Tesla,
‎dar cred că ajungem și acolo, încet-încet.
‎Da.
‎Mersi că ai venit.
‎Chiar apreciez asta.
‎Dacă nu veneai, ‎mi-aș fi incinerat bunicul prematur.
‎Nu, m-am distrat. ‎Mi-ați amintit că vreau stabilitate.
‎Mi-e dor să stau într-un loc.
‎Da. Sigur și mie îmi va lipsi.
‎- Bine, ne mai vedem, da? ‎- Mulțumesc…
‎- Încă o dată, mulțumesc. ‎- Da.
‎Ce s-a întâmplat?
‎Nimic.
‎Am plâns în timp ce sărutam o fată.
‎Cum?
‎Cum ai făcut-o?
‎E mai rău de atât.
‎Discutam cu ea despre o slujbă.
‎Se fac bani frumoși, bătrâne.
‎Doar că…
‎Am văzut-o pe Yessika dimineață ‎și m-am simțit…
‎Toți am fost îndrăgostiți…
‎Bătrâne, te rog!
‎E în regulă.
‎N-am nevoie de o versiune promiscuă ‎de educație sexuală.
‎Doar că…
‎Mă tem că am ratat o șansă ‎să fac bani mulți.
‎Știu că fata lucrează ‎pentru o firmă de fițe, dar mă înțelege.
‎Era o slujbă bună. Bani. ‎Pentru mama, pentru tine.
‎Nu-ți face griji pentru bunicul, scumpo.
‎N-am nevoie. Am eu grijă de tine.
‎Și o faci, dar știi ceva?
‎E rândul meu să am grijă de tine.
‎Nu. Ai nevoie de mine, bunicule.
‎Ce se întâmplă când se închide ‎restaurantul și nu mai vin bani?
‎Când se termină banii de la Vivian? ‎Când taxele juridice cresc
‎și unchiul Ernesto nu se mai implică
‎și nu ne mai dă bani?
‎Te pot ajuta. ‎Te pot ajuta serios, în sfârșit.
‎Scumpa mea…
‎Bătrâne, o să te ajut.
‎Stai liniștit, ‎i-am dat camionul lui Chuey.
‎Știu că n-a mers prea bine azi,
‎dar am învățat lecții valoroase.
‎Prima, să nu mă încred în Chuey.
‎Cam asta ar fi. Astea sunt lecțiile.
‎Dar Saraí e grozavă, nu? Cea mai tare.
‎Mi-a dat să văd niște camioane.
‎Nu mai pot.
‎- Am terminat. ‎- Poftim?
‎Cum adică? N-am terminat.
‎Bătrâne? Vindem taco la plajă, mai știi?
‎Briza oceanului, cărniță,
‎o să porți tanga, cum ai promis.
‎Când închidem, s-a terminat.
‎Trebuie să trăiești. Du-te la Paris!
‎Ce-i asta? O felicitare să mă car?
‎Am înțeles. Mă păcălești. Te ții de glume.
‎Nu e o glumă. Sunt cei 20.000 de dolari ‎investiți de tine în Mama Fina.
‎Te simți bine?
‎Îți miroase a ars? Urmărește-mi degetul!
‎Lasă prostiile!
‎Îți datorez banii ăștia. ‎Încă nu-i am, femeia aia încă n-a plătit.
‎Ia-i! Și pleacă din Boyle Heights.
‎Du-te și devino ‎un bucătar respectat de toți!
‎Dacă lucrezi
‎cu un bătrân distrus…
‎n-o să ai un viitor.
‎Ce tot spui acolo?
‎Plec!
‎Du-te! Mama Fina nu mai există.
‎Nu vreau cecul tău imaginar.
‎Da? Nu renunț la moștenirea ta.
‎Nu renunț la Mama Fina ‎și nu te las s-o faci!
‎Bună, Ana!
‎Bună, Bree!
‎Îmi pare rău pentru azi. Doar că…
‎- …am niște probleme. ‎- Stai liniștită.
‎Nu-ți face griji.
‎Am trecut prin asta.
‎Ești sigură?
‎Da, nicio problemă.
‎Ascultă, a fost o greșeală ‎să te pun în postura aia.
‎Dar ești foarte sexy, puștoaico.
‎Bine.
‎Te-am sunat să-ți spun
‎că, dacă oferta mai e valabilă,
‎aș vrea să particip.
‎Bine. Asta e bine,
‎deja ți-am trimis numele.
‎Serios?
‎Super!
‎Da, mulțumesc, e uimitor.
‎Bree,
‎n-o să regreți.
‎Știu.
‎Bine.
‎Pa!
‎Aventurile mele în bucătăria mobilă ‎s-ar putea sfârși.
‎Ce? Lașule!
‎Bine, merit asta.
‎Acum o să fac ‎ceea ce trebuia să fac mai devreme
‎și te invit în oraș.
‎Altfel, chiar aș fi laș.
‎Mă gândeam la ceva în afara unui camion?
‎Fir-ar, scuze! ‎Camionul face parte din estetica mea.
‎Cred că ți-e greu să dormi.
‎Decât dacă locuiești acolo. ‎Atunci nu te judec.
‎Mereu ești așa de răsuflat?
‎Mai trag un pui de somn.
‎Deci ești de acord?
‎Îți place răsuflat?
‎- Trebuie să lucrez, Chris. ‎- Bine.
‎Bine.
‎Așa trebuia să iasă!
‎Ai făcut loc pentru tricouri?
‎Nu. Le-am dat tipului de la mutări.
‎Mi-a făcut și reducere,
‎dar nu din cauza tricourilor.
‎Nu-i nimic, poate să le păstreze.
‎Am luat unul nou.
‎Pentru ‎pupusa.
‎- Ca să nu-și uite rădăcinile. ‎- Păi…
‎a spus că sunt prea strâmte.
‎- Prea strâmte. ‎- Da, e foarte mare.
‎Treci aici!
‎Ești gata pentru totdeauna?
‎Dar tu?
‎Da.
‎Să mergem!
‎Să mergem.
‎Fir-ar!
‎Delfina, suntem pe drum! ‎Avem o casă nouă! Gata, mami?
‎Ce tot spui? ‎Bay nu e pregătit pentru noi.
‎Ai dreptate. Bay nu e pregătit!
‎- Tragem pe dreapta? ‎- Doamne…
‎Subtitrarea: Ramona Coman