‫- סדרת אנימה מקורית של NETFLIX -‬
‫אריסן, הלילה ירד כמעט.‬
‫אולי כדאי שנמצא מקום לינה כאן.‬
‫אתה צריך לנוח.‬
‫מיטה אמיתית תעשה לך טוב.‬
‫אין זמן לזה.‬
‫אני צריך להגיע אל ההר המוכתם.‬
‫אריסן!‬
‫מהי המטרה שלך?‬
‫לשחוט את המפלצת שלקחה את ליבי:‬
‫הדרקון.‬
‫יצור איום וחזק שניצח אותך כבר פעם אחת.‬
‫איך אתה מצפה להתמודד איתו‬
‫כשאתה בקושי עומד על שתי רגליך?‬
‫בקרוב תפגוש את הדרקון.‬
‫אבל למסע הנקמה שלך‬ ‫אין הרבה סיכוי אם לא תנוח.‬
‫אריסן, בבקשה.‬
‫אריסן!‬
‫אם אנחנו מבלים את הלילה כאן,‬ ‫בואי נמצא פונדק שרחוק מן ההמון.‬
‫כמובן.‬
‫- מבוסס על משחק הווידיאו של "קאפקום" -‬
‫- תאוות בשרים -‬
‫תשתדל להרגיש בנוח.‬
‫אני אחזור בקרוב עם אוכל.‬
‫אולי האנה צדקה.‬
‫אני לא זוכר מתי בפעם האחרונה‬ ‫ישנתי במיטה אמיתית.‬
‫את בטוחה שאת רוצה מנה‬ ‫רק לאדם אחד, גברת קטנה?‬
‫כן.‬
‫תוכל להוסיף גם כמה נקניקיות?‬
‫בוודאי.‬
‫הבעל רוצה אייל לשטוף את האוכל?‬
‫כן, בבקשה.‬
‫לא ראיתי אתכם פה בעבר.‬
‫מאיפה אתם מגיעים?‬
‫מקסארדיס.‬
‫אני כל כך מצטער.‬
‫אז שמעת.‬
‫אני לא מסוגל לדמיין איך זה היה.‬
‫העיירה הזאת מוצאת חן בעיניי.‬ ‫היא קטנה, אבל שוקקת.‬
‫אין יותר מדי תושבי קבע בימינו,‬
‫אבל על מה שחסר לנו במקומיים,‬
‫אנחנו בהחלט מפצים‬ ‫בטיילים יוצאי דופן כמוכם.‬
‫אני מרגיש כמעט כאילו ראיתי את כל העולם.‬
‫רק...‬
‫תעשו לעצמכם טובה‬ ‫ואל תישארו פה יותר מדי זמן.‬
‫למה?‬
‫בדרך כלל אני לא נוהג לעסוק ברכילות,‬ ‫אבל...‬
‫הרבה טיילים מתים לפתע בזמן האחרון.‬
‫בנסיבות משונות מאוד.‬
‫גברים צעירים וחזקים, כולם.‬
‫הכל היה בסדר כשהלכו לישון בחדר בלילה,‬
‫אבל בבוקר, מוצאים אותם מתים.‬
‫שדופים,‬ ‫כאילו גססו ממחלה מטורפת במשך שנים.‬
‫זה מוזר.‬
‫נכון?‬
‫זה מפחיד אותי מאוד.‬
‫אבל בבקשה אל תפיצי את השמועה.‬
‫זה רע לעסקים, את יודעת?‬
‫זה עלול להרוס את העיר!‬
‫זה על חשבוני.‬
‫הארוחה הכי טובה שבעלך אכל כבר שבועות.‬
‫אוליביה?‬
‫אני...‬
‫אני בטח חולם.‬
‫חולם?‬
‫אל תדבר שטויות.‬
‫אבל...‬
‫אני...‬
‫ראיתי אותך מתה.‬
‫על מה אתה מדבר, אית'ן?‬
‫למישהו היה חלום רע?‬
‫אני פה, אית'ן.‬
‫אני תמיד אהיה איתך.‬
‫היי, תראו! זה אית'ן!‬
‫הוא תמיד הולך לצוד בהרים.‬
‫אבל חשבתי שכל הגברים בכפר שלנו‬ ‫אמורים להיות דייגים.‬
‫אית'ן הוא שונה.‬
‫אני לא חושב שאני צריך לספר לכם.‬
‫בבקשה!‬
‫טוב, בסדר.‬
‫אבל אל תגידו לאף אחד שסיפרתי לכם.‬ ‫מבינים?‬
‫מבטיח!‬ ‫-אני מבינה!‬
‫אימא של אית'ן חלתה ברגע שילדה את אית'ן.‬
‫היא הייתה כל כך חולה,‬ ‫שלא יכלה אפילו לרדת ממיטתה.‬
‫הם ניסו להביא לה עזרה,‬
‫אבל לא היה להם כסף לרופאים או לתרופות.‬
‫בסוף היא מתה כשאית'ן היה בערך בגיל שלכם.‬
‫כשהיא מתה, אבא של אית'ן השתגע.‬
‫אז הוא לקח את אית'ן‬ ‫ואת מעט החפצים שהיו להם,‬
‫והתחיל לחתור אל מעבר לאזור הדיג.‬
‫כולם יודעים שאסור לעבור את אזור הדיג.‬
‫זה מסוכן מדי.‬
‫אבל האגדה מספרת שיש ארץ מעבר לים‬
‫עם מים כל כך עשירים,‬ ‫שאפשר לדוג דגים בידיים.‬
‫ויש שם יותר פירות ותבואות ממה שאפשר לחלום.‬
‫כולנו יודעים שזה לא נכון‬ ‫אבל לאבא של אית'ן לא היה אכפת.‬
‫הוא רצה להיווכח במו עיניו.‬
‫מה קרה להם?‬
‫רוח ים תקפה אותם.‬
‫אבא של אית'ן ניצח אותה,‬
‫אבל הוא נחלש,‬
‫אז הם נסחפו במשך ימים.‬
‫האוכל והמים שלהם הלכו ואזלו.‬
‫מה הם עשו?‬
‫אני מגיע לזה.‬
‫אז תזדרז!‬
‫אבא שלו סירב לאכול או לשתות‬
‫כי הוא ידע שלא ישרוד,‬
‫והוא לא רצה שאית'ן יבזבז את זה עליו.‬
‫אז, הוא גווע ברעב.‬
‫איכשהו, הסירה של אית'ן‬ ‫נסחפה לבסוף בחזרה לכפר.‬
‫אבל הוא היה אחר.‬
‫הוא השתנה.‬
‫משהו בתוכו מת בים.‬
‫לכן הוא לא מסוגל להתקרב לשם שוב.‬
‫היי!‬
‫אתם יודעים שלא מדברים על זה.‬
‫סליחה!‬
‫-סליחה!‬
‫כדאי שתצטערו!‬
‫חשבתי שהוריך ישמחו לקבל פרחים.‬
‫תודה.‬
‫עבר כל כך הרבה זמן מאז שדיברנו.‬
‫בילינו כל כך הרבה ביחד כשהיינו ילדים.‬
‫את לא חייבת לעשות את זה, אוליביה.‬
‫לעשות מה?‬
‫כולם יחשבו שאת משוגעת.‬
‫כמוני.‬
‫אבל אתה לא משוגע, אית'ן.‬
‫את בטוחה?‬
‫זה שאתה מעדיף לצוד בהרים‬ ‫במקום לדוג בים,‬
‫זה לא מטורף.‬
‫אתה היחיד שחושב ככה.‬
‫כולנו מכירים את הסיפור שלך.‬
‫אתה לא חייב להמשיך לבודד את עצמך.‬
‫אף אחד לא צריך להרגיש שעליו לחיות לבד.‬
‫אתה צריך חברים.‬
‫אתה צריך משפחה.‬
‫אני לא צריך שום דבר.‬
‫ומה עם מה שאני צריכה?‬
‫אני לא רוצה את הרחמים שלך, אוליביה.‬
‫יופי. כי אני לא מרחמת עליך.‬
‫אתה באמת לא יודע?‬
‫אני מאוהבת בך מהיום שנפגשנו.‬
‫ולא הפסקתי מעולם.‬
‫אני לא ראוי לאהבתך.‬
‫אתה לא זה שמחליט בנושא הזה. זאת אני.‬
‫הדם של אבא שלי זורם בעורקיי.‬
‫דם של אדם‬ ‫שהרס את משפחתו בגלל האנוכיות שלו.‬
‫הדם הזה הוא בי, ואני חושש מפניו.‬
‫לכן אני מרחיק ממני אנשים.‬
‫אני רואה את הגבר שאתה.‬
‫אתה תעשה כל מה שאתה יכול‬ ‫כדי להגן על אלה שאתה אוהב,‬
‫אפילו במחיר מותך.‬
‫בדיוק כמו אבא שלך.‬
‫לכן אתה בא הנה כל יום.‬
‫כדי להודות לאביך על הקורבן שהקריב.‬
‫אותו קורבן שאתה היית מקריב למען בנך שלך.‬
‫אתה לא חייב להיות לבד.‬
‫אני תמיד אהיה לצידך.‬
‫אני מבטיחה.‬
‫אם תקבל אותי.‬
‫אני רוצה חיים איתך, אית'ן,‬
‫ואולי יום אחד...‬
‫משפחה.‬
‫אמרתי לך שתמיד אהיה לצידך.‬
‫עכשיו, תן לי לתת לך משהו נחמד לחלום עליו.‬
‫אוליביה.‬
‫כן!‬
‫יקירי!‬
‫אני אוהב אותך, אוליביה.‬
‫חיכיתי כל כך הרבה זמן לרגע הזה.‬
‫חשבתי שאיבדתי אותך.‬
‫לעולם לא אעזוב אותך שוב. אני נשבע!‬
‫מה?‬
‫אני...‬
‫אני נזכר.‬
‫במה?‬
‫לא הצלחתי להגן עליה.‬
‫לא הצלחתי להגן על אוליביה.‬
‫הלב שלי נתלש מקרבי.‬
‫זה בלתי אפשרי.‬
‫אני פה, אית'ן.‬
‫תיגע בי.‬
‫אוליביה...‬
‫אני רואה אותך.‬
‫איתן!‬
‫מה אתה עושה?‬
‫בבקשה, אל תפגע בי!‬
‫אני אשתך!‬
‫אולי יש לך את פניה ואת קולה,‬
‫אבל את לא אשתי!‬
‫אריסן!‬
‫אל תתערבי!‬ ‫-אבל...‬
‫שמעת אותי!‬
‫השד הזה שלי!‬
‫מה לעזאזל קורה כאן?‬
‫מה זה, בשם אלוהים?‬
‫סוקובוס.‬ ‫-מה?‬
‫רוח רעה שמפתה גברים חזקים‬ ‫כדי לגנוב מהם את החיוניות שלהם.‬
‫רגע...‬
‫אז כל הטיילים האלה שנמצאו מתים...‬
‫הם קורבנותיה.‬
‫אריסן?‬
‫אני הולך... איתך או בלעדייך.‬
‫בחירה שלך.‬
‫אתה זקוק לשינה.‬
‫נמצא פונדק אחר.‬
‫לכל הפחות, אתה צריך לאכול.‬
‫מתנצלים על הטרחה.‬
‫בוא.‬
‫בוא אליי.‬
‫בוא אם אתה מסוגל...‬
‫אתה, חסר הלב.‬