EN ORIGINAL ANIMESERIE FRA NETFLIX
BASERET PÅ VIDEOSPILLET FRA CAPCOM
FRÅDSERI
Du er vist klar til at vende tilbage til de levendes rige, opstandne.
Hvem er du?
Jeg er en hjælper, og jeg vil være din beskytter.
Olivia...
Hvorfor er jeg stadig i live?
Jeg burde ikke være her.
Dragen...
Den tog alt fra mig.
Du er blevet udvalgt.
Du er en opstanden.
Det bliver du ved med at kalde mig.
Hvad fanden vil det sige?
En opstanden er en, hvis hjerte er blevet taget af dragen.
Men det slår ikke en opstanden ihjel,
for en opstandens hjerte findes ikke i hans krop, men i hans mod og vilje.
Hjælpere som mig drages mod de opstandne.
Er du klar over, hvor vanvittigt det lyder?
Det er lige meget, hvordan det lyder. Det vigtige er, at det er sandt.
Hvorfor mig? Jeg forstår det ikke.
Det er lige meget, om du forstår det. Det vigtige er, at det er sandt.
Gid jeg var død sammen med min familie.
Tapre menneske,
mærk dig mine ord.
Hvis du ønsker at få dit hjerte tilbage...
...så kom til mit tilholdssted.
Jeg afventer din ankomst.
Dragen...
...hidkalder mig.
Mærk dig mine ord.
Dragen vil dø for min hånd.
Det er det eneste formål med mit liv nu.
Jeg vil ledsage dig.
At tjene dig er nu det eneste formål med mit liv.
Dragen fløj over de bjerge.
Så er det den vej, vi skal.
Hvad hedder du, pige?
Hjælpere har ikke navne.
Hvad skal jeg så kalde dig?
Du må kalde mig, hvad du vil, opstandne.
Imponerende.
Min far lærte mig at jage og sætte fælder, da jeg var barn.
Så er maden klar.
-Nej tak. -Du er nødt til at spise.
Måske er du ikke sulten, men din krop behøver mad, hvis du vil leve.
Hjælpere behøver ikke mad for at kunne leve.
Du laver sjov.
-Hvad vil det sige at lave sjov? -Okay.
Tja ... så er der mere til mig.
Hvad med ... "Hannah"?
Hannah?
-Hvorfor det navn? -Det hed min mor.
Hvis Olivia havde født en pige...
Ser du...
Jeg behøver ikke holde fast i det længere.
Hannah.
Hannah er fint.
-Hvad laver du? -Jeg befrir dig.
Opstandne!
Hvorfor var du der? Hvem gjorde det mod dig?
Bor du i nærheden?
Salai!
Guderne være lovet!
Hvad? Hvordan?
Jeg beklager, far.
Ti stille. Bare rolig, min engel.
Det er en gave fra guderne.
Hvad har I gjort?
Er I klar over, hvilken knibe I har bragt os i?
Den opstandne reddede din datters liv. Kykloper er en grusom og brutal race.
Hun blev udvalgt som vores offer. Det var en pligt og en ære for hende.
Kun sådan kan vi forhindre, at monsteret ødelægger landsbyen.
En ære for hende? Er du skør?
Du forstår ikke. Dine handlinger har bragt os alle i stor fare.
Banke, banke på. Er der nogen hjemme?
Flyt dig!
Det ser ud til, at rygtet er sandt. Din lille tæve er tilbage.
Hvem er de mænd?
Det var dem, der tog Salai fra os.
Borgmesteren bliver rasende, når han finder ud af det.
Ja. Men jeg beder jer...
Du må hellere finde en måde at kompensere os på.
Tag, hvad I vil have.
Fra det her hul?
Det eneste, I har, er mad. Så må vi vel tage jeres mad.
Tag maden, drenge!
Du er heldig, at vi ikke tager alle dine tre børn.
Men hvem ved?
Måske kommer vi tilbage.
Vi ses.
Hvorfor tog de vores mad, mor? Jeg er sulten.
Jeg beklager, skat. Vi er nødt til at vente.
Nej. Her.
Der er ikke meget, men jeg har ikke mere.
Vores jord har været gold i årevis.
Før i tiden jagede vi i skoven,
men efter kyklopen kom, blev det for farligt.
Vi har overlevet ved at lede efter spiselige ting og tigge.
Men hvorfor tilbød du at ofre din egen datter?
Der skal ofres hvert halve år.
Familier, der leverer et offer, fritages for afgifter,
og borgmesteren giver dem mad nok til at klare vinteren.
Du og din kone ville klare jer de næste tre vintre, men hvad derefter?
Hannah!
Jeg skammer mig over mig selv.
Fortæl os om kyklopen.
Okay. I har overtalt mig.
Værsgo.
Nej. Nej, det går ikke.
-Jeg vil gerne spise det! -Vær ikke uopdragen!
Det er okay. Her.
-Jeg vil også have mere! -Bare synd for dig!
Stop! Opfør jer ordentligt.
Far!
Her.
Det er okay, min dreng.
Jeg ville ikke have noget.
Så det er jer to, der har gjort kyklopen vred?
Jeg beklager. Men jeg bryder mig ikke om, at man ofrer børn.
Hvad er der galt?
Er det her ydmyge måltid ikke godt nok til jer to simple rejsende?
Jeg kan forsikre jer om, at det er flere uger siden, I har fået bedre mad.
Hvor har De fået al den mad fra?
Folket har knapt nok mad til dem selv.
Det her?
Det er blot en gave.
Folket forstår, hvor besværligt det er
at beskytte dem mod den brutale kæmpe, og for at vise deres taknemmelighed
velsigner de os med de her velfortjente gaver.
Jeg ved godt, at vores fremgangsmåde kan virke...
...barbarisk,
men jeg kan forsikre jer om, at den er bedre end alternativet.
Vi forsøger bare at overleve.
Det er naturligt at forsøge at overleve.
Din ven forstår det.
Jeg har altid syntes om hjælpere.
De er ikke påvirket af ubetydelige følelser, sådan som vi mennesker er.
Vi går, Hannah.
Og hvor tager I hen, knægt?
Jeg gør noget, som De burde have gjort for længst.
Jeg dræber monsteret.
Du og hvilken hær?
"Jeg dræber monsteret."
Jeg har ikke brug for en hær.
Nej. Nå, men du udviste stort mod,
selv om det var en smule dumt. Jeg kan godt bruge en mand som dig.
Nej? Er du ikke interesseret? Okay. Så er der mere bytte til os.
Er du sikker?
Der er ingen tvivl i mit sind.
Du føler dig knyttet til familien, men det er meget farligt.
Lader vi kyklopen leve, vil borgmesteren tage Salai igen,
og bagefter kommer turen til de andre børn. Det vil jeg ikke lade ske.
-Men vi har andre ting, vi skal. -Dragen kan vente.
De er gode mennesker, Hannah. Bange, men gode.
De blev tvunget til at træffe en frygtelig beslutning for at overleve.
Forældrene sulter for at kunne fylde deres børns maver.
Det bemærkede jeg. Det gav ikke mening.
De er større og har brug for mere føde. Det var en tåbelig beslutning.
Tåbelig?
Min far gjorde sådan.
Han gjorde alt, han kunne, for mig.
Han lærte mig vigtigheden af at beskytte sin familie.
Hvad det vil sige at være en mand.
Jeg har svigtet min kone og mit barn.
Jeg vil ikke svigte denne familie.
Jeg tror, jeg forstår.
Opstandne!
Jeg er imponeret.
Jeg var begyndt at tro, at I var for kujonagtige til at møde op.
-Hvad pokker laver De her? -Han har brugt kyklopen som et redskab.
-Snedigt. -Hvad?
Din hjælper er skarpsindig.
Det er ret let at tage folks beskedne ejendele,
når de er rædselsslagne.
Det var en genial plan, hvis jeg selv skal sige det.
Din satan!
Hør nu her.
Lad dig ikke styre af dine følelser.
Hvis du vil arbejde for mig og hjælpe med at holde folk i skak,
sørger jeg for, at min lille ven ikke får dig at æde.
Nej. Det er slut med at forhandle.
Befolkningen dør i gaderne, men I mæsker jer på slottet!
Det er meningen, I skal beskytte folk, ikke stjæle fra dem!
Det lader til, at han har besluttet sig.
Han bryder sig ellers ikke om kød fra voksne. Det er for hårdt.
Men i betragtning af, at du fratog ham hans middag,
er han nok villig til at gøre en undtagelse.
Opstandne!
Du skal stikke dit sværd i øjet på ham.
Vi må få den ned på vores niveau.
Som du ønsker.
Løb!
Vent, opstandne! Før du angriber...
Det kan ikke passe!
Beklager, chef!
Hvad laver I? Kom her!
Det har været sjovt, men jeg vil ikke dø for dig.
Hvad? Kujoner!
Hør ... Vent.
Jeg kan godt se det. Jeg handlede forkert.
Skån mig!
De folk, du engang regerede over, vil afgøre din skæbne.
-Monster! -Du slog min datter ihjel!
Flå ham levende!
Lad os plyndre slottet!
-Ja! Jeg vil have min mad tilbage! -Lad os gøre det!
Hov, det er min!
Jaså! Prøv at tage den fra mig!
Tag det roligt! Der er nok til alle!
Det er min!
-Jeg så den først! -Giv mig den!
Giv mig den! Jeg behøver mere!
Mennesker er tåbelige skabninger.
Hvad er der galt?
Ikke noget.
Der er intet galt.
Tekster af: Rasmus Jensen