Oversat af HorrorFan
Kaptajn.
Tak, kaptajn.
Kaptajn.
Hold ud.
Hold ud. Hold ud.
Tag ham med herhen. Skynd jer!
Bring ham herover.
Løft ham op.
En, to, tre. Løft ham over.
Goddag. Mit navn er dr. Cummins.
- Jeg tager mig af dig. - Fire til en dreng...
Vi har tre skudsår i maven.
Fem til et bryllup, seks til en fødsel.
- Hvad siger han? - Det lyder som et børnerim.
Jeg må gå ind og fjerne dem. Hold ham nede.
Så går det løs.
En.
Går ind for den anden.
- Bliv hos mig. - Fem til et bryllup.
- To.
Den er splintret.
Jeg bliver nødt til at gå ind igen.
- Den sidste. - Fem til et bryllup...
Vent et øjeblik. Der er noget andet herinde.
Her kommer det.
Godt.
- Det er ikke en tysk kugle. - Otte for sølv.
Hvordan har han det?
Ikke så godt, frue.
Charlotte!
Jeg har din bog.
Edward, det er min bog. Giv mig den.
- Giv mig den! - Edward, hold så op!
35 år senere
Må vi lige...?
Du skal holde op med at drille din søster.
Lækkert.
Tak.
Anais, har du noget imod at klargøre noget varmt vand?
- Jeg vil gerne i bad. - Ja, frue.
I to må hellere holde op!
Gør sølvet klar igen.
Er du sikker?
Der er uvejr på vej. Vi må være beredt.
Vi har beskyttet det i flere generationer. Og det har beskyttet vor generation.
- Det er de ældste. - Lad os gå ned og lytte.
Vi må finde en løsning.
I de sidste tre uger er der kommet flere til dem.
Ved vi, hvor de er?
De har slået lejr mellem Wood Field og Dei's Rock.
De hævder, at jorden tilhører dem.
Har nogen undersøgt gyldigheden af denne påstand?
Der synes at være en vis gyldighed i påstanden, -
- der går 80 år tilbage, men der står intet registreret, -
- som ikke kan ændres til vores fordel.
Har nogen prøvet at forhandle med dem?
De er sigøjnere, Seamus.
De gør krav på en betydelig mængde af vores fælles jord.
Vi har givet dem et tilbud om at forsvinde.
Tilbuddet var stort.
De vil have jorden.
Det må ikke ske.
Vi har alle noget at miste i dette rum, -
- så det, jeg foreslår, bliver i dette rum.
Charlotte, Edward. Afsted med jer.
Pengene, der blev tilbudt, bruges til at hyre lejesoldater -
- som skal fjerne dem fra området.
Efter min erfaring er truslen normalt tilstrækkeligt.
Denne jord er ikke jeres.
I har fået at vide, at jorden ikke er jeres!
Saml jeres folk og forsvind!
Nu går det løs.
Lad os tage et mere.
Vi har fanget disse to i forsøget på at flygte.
Kvinden havde disse.
- Horen prøvede at bide mig med dem. - Og gjorde hun det?
I tror, at I kan valse ind i mit land, -
- med jeres besværgelser og magi -
- og gøre krav på den jord, I lyster? - Jorden tilhører os.
Gør et eksempel af dem.
En advarsel. Hans slags er ikke velkomne her.
- Begrav disse sammen med hende. - Er du sikker?
Sølv. Det er mange penge værd.
Der er ikke noget værd i det. Blot døden.
Vi vil forpeste jeres søvn, indtil I hidkalder Den Mørke.
- Da vil I vide, hvad døden er. - Fjern dem!
Kom så!
Stil ham der.
Lad os nu give dig en flot frakke på.
Ja, tag den på.
Sådan der.
Vi vil ikke have, at du bliver kold, vel?
I vil være herude et stykke tid.
Det her er straf for,
- at åbne jeres beskidte sigøjnerkæft foran min kaptajn.
Lad os få den her på dig.
Kom nu! Du dør snart nok.
Stille.
Kom over bakkerne
Min kæreste irske pige
Kom over bakkerne til din skat
Du vælger stien, min ven
og jeg vil aflægge ed
Og jeg vil være din sande kærlighed for evigt
Meget fint.
Nu er det tid til at gå i seng.
Jeg vil gerne have et værelse for natten.
Alle gæster skal skrives ind her.
Angiv, hvor du har været, hvor du skal hen, og angiv dit ærinde.
Byens regler.
Nogen meldinger om sigøjnere i området?
Som jeg sagde, angiv dit ærinde her.
Bortset fra det, så er mad og ale inkluderet med værelset.
Sæt dig ned. Jeg kommer med noget mad.
Det tog ikke ret lang tid. Hvad afslørede mig?
Bortset fra det faktum, at du spørger sigøjnere, -
- dit erhverv som patolog, som du skrev i gæstebogen... Ellers ikke meget.
Har den gode konstabel ikke andre sager at tage sig af?
- Jeg er løjtnant. - Du klatre op ad forfremmelsesstigen.
Jeg er imponeret.
Jeg hørte, hvad der skete i Gévaudan.
Det gør mig ondt.
Hvordan har du haft det?
Hvor længe bliver du?
Vi kunne godt bruge en god patolog her.
Den sidste døde af kolera.
Er kolera det eneste, du har at se til, så behøver I næppe en patolog, vel?
Edward!
- Edward! - Edward!
Edward!
Edward, kom indenfor. Dæk dig!
Hvad skete der?
Fire for en dreng. Fem til et bryllup, seks til en fødsel.
Syv for en forbandelse, begravet i jorden.
Otte for sølv, ni for guld. Ti for en ulv, og du dør ikke gammel.
Kom nu, Timmy, det er din tur.
En til sorg, to til glæde, tre til en pige, fire til en dreng.
Fem til et bryllup, seks til en fødsel.
Syv for en forbandelse, begravet i jorden.
Jeg har set den.
Set hvad?
Før vi går videre skal I sværge, I ikke fortæller det til nogen.
Jeres far ville forvise min familie, hvis han finder ud af det.
- Jeg sværger. - Vi sværger.
Vi må ikke være her.
- De ældste forbyder det. - De har forbudt det, -
- siden den nat, denne mark stod i flammer.
Men siden da...
Hvor mange af jer har drømt om fugleskræmslet og sølvtænderne?
Lad os grave skattekassen op.
- Du er bange. - Nej!
Jo, du er.
- Bangebuks. - Lad ham være.
Vil du grave den op?
Hvis du er så modig, hvorfor graver du den så ikke op?
Godt.
- Så gør jeg det. - Nej, Timmy, lad være.
Timmy.
Timmy, lad være.
Rør ham ikke, Eddie!
Løb, Charlotte, løb!
Kom væk herfra!
Hjælp!
Charlotte!
Charlotte, hvad er der i vejen?
Hvad er der sket?
Hent lægen.
Hvad er der sket? Hvad skete der med ham?
Vær modig, min skat.
Her.
- Det er meget mørkt herinde. - Lyset gjorde ondt i hans øjne.
Javel.
Lad os tage et kig.
Aha.
Edward er blevet bidt af et vildt dyr.
Såret ser ud til at være inficeret, og han har feber.
Jeg har behandlet såret og givet ham noget til, -
- at berolige ham.
Jeg kommer tilbage om en dag eller to og ser til ham.
- Tak skal du have. - Denne vej.
Tak, doktor.
Løb!
Edward?
Eddie?
Det er Edward. Der er noget galt med ham.
Bliv her.
Edward?
Edward!
Molière.
Kom du for at prale af endnu en forfremmelse?
Der er en herregård en halv dag på hest herfra.
De har sendt bud efter mig angående deres søn, som er forsvundet.
Hvad har det med mig at gøre?
De havde et sigøjnerproblem på egnen for ikke så længe siden.
Det kan være forbundet med det, du har ledt efter.
Timmy?
Hvad skete der med Edward ude på marken?
Husker du ikke?
Det, jeg husker, er sølvtænderne og så et mareridt.
Så vågnede jeg på jorden.
Du brugte tænderne til at bide Edward med.
Fortalte du og de andre dem, hvad der skete?
Nej.
Vi aflagde en ed, husker du?
"Og Judas spurgte:
"Hvad er du villig til at give mig, hvis jeg overdrager ham til jer?"
Og de regnede ud for ham -
30 stykker sølv."
Det er det samme sølv, som blev givet til Judas.
Tag dette. Du kan få brug for det.
Hvor er sølvet?
Det er her.
På hellig grund.
Jeg så flammerne i mit mareridt.
Vi vil alle bøde for de synder, som vores ældste har begået.
Vi skal alle dø.
Charlotte! Hvad ville Timmy?
Kom.
Edward!
Goddag, d´herrer.
Følg venligst efter mig.
Mr. Laurent kommer snart.
D´herrer. Seamus Laurent.
Løjtnant Alfred Molière.
- Det er patologen. - John McBride.
Vi har forberedt gæsteværelser til jer, hvis I skulle blive her.
Du sendte bud efter os angående en hastesag vedrørende forsvinden af din søn.
Ja.
Men siden vi sendte bud efter jer, er tingene blevet meget værre.
Du godeste.
Dødsårsagen er i overensstemmelse med angreb fra et vildt dyr.
Et vildt dyr?
Størrelsen og formen af bidemærkerne tyder på en ulv.
- Hvem er han? - Adams drengen.
Og din søn er stadig forsvundet?
Ja.
Det var det. Jeg tager tilbage til afdelingen og indgiver en rapport.
Var det det?
I har et angreb af et vildt dyr. Din dreng er forsvundet.
Jeg mener ikke at være ufølsom, men landet er midt i en kolera-pandemi.
Tusinder er døde.
Mange byer lukker deres porte.
Handelsruter er hårdt ramt.
Jeg er ked af det. Der er ikke mere jeg kan gøre.
Jeg vil gerne blive et par dage, hvis det er i orden.
Lad mig vide, hvis din dreng dukker op.
Så du kendte drengen.
Min søn Edward og min datter Charlotte leger ofte med børnene fra bydelen.
Hvad husker du fra den dag, da Edward forsvandt?
En gruppe af dem havde været i skoven med Adams-drengen.
Der var sket noget, og Edward var blevet såret.
Da vi fik ham tilbage til huset havde han fået en frygtelig høj feber.
Aha.
Noget havde angrebet Edward i skoven.
Et dyr.
Han... han havde bidemærker på sin...
Ja, de måtte stamme fra et dyr.
Charlotte så ud til at være i chok. Hun kunne ikke fortælle os noget.
Senere samme aften ville jeg se til ham, -
- men hans seng var tom, og han var ingen steder at finde i huset.
Vi har ikke set ham siden.
Et par dage senere blev liget af Adams-drengen fundet i skoven.
Mr. McBride, familierne er bange.
De er ansat af mig, de bor på min jord, og jeg er ansvarlig for dem.
De stoler på, at jeg løser denne gåde.
Må jeg præsentere min kone, Isabelle.
Dette er mr. John McBride.
En fornøjelse at møde dig, mrs. Laurent.
Jeg er så ked af at høre, at Edward er forsvundet.
- Er det muligt, at han er stukket af? - Nej.
Det ligner ikke Edward.
Ser du, han er et meget glad barn.
Desuden har vi søgt overalt.
- Og vi leder stadig efter ham. - Hjælp os venligst med at finde ham.
Ja... Må jeg se hans værelse?
Naturligvis.
Vi var nødt til at vaske lagnerne.
Edward, han var...
Han var syg.
Må jeg se resten af huset?
Selvfølgelig.
Da jeg kom ned stod denne dør vidt åben.
- Vi må nagle vinduerne i stueetagen fast. - Hvorfor?
Det er blot en forholdsregel.
Kom over bakkerne, min kæreste irske pige
Kom over bakkerne til din skat
Du vælger stien, kærlighed, og jeg vil...
Anais.
Charlotte.
John?
Skal vi dø?
Selvfølgelig ikke!
Jeg vil ikke høre den slags tale ved bordet.
Mr. McBride vil hjælpe os med at finde Edward, -
- og vi kan hjælpe ham ved, at bevare vores styrke -
- og forblive standhaftige.
Spis nu.
McBride?
Seamus, hent en riffel.
Hvilken slags dyr forsøger at bryde ind i huse?
Der er nogle ting, jeg får brug for fra dig.
Hvad sker der her?
Jeg kan ikke være sikker, før jeg har etableret et jagtområde.
Vil du jage den?
Ja.
Jeg bliver nødt til at samle de ældste og fortælle dem om dine planer.
Vi ejer al jorden i denne region.
Sørg for, at de rejser under bevæbnet bevogtning.
I kender alle de uheldige omstændigheder,
- der har bragt os her i aften.
Drabet på det lokale barn og min egen søn Edwards forsvinden.
Mr. John McBride har tilbudt at hjælpe med at fange det dyr, der dræbte Adams-drengen.
Er du sikker på, at dette er en slags dyr, ikke en galmands værk?
Efter at have undersøgt kroppen konkluderede jeg at dødsårsagen -
- var i overensstemmelse med et dyrebid.
Hvilken slags dyr taler vi om?
Ulv.
Du er patolog.
- Det er korrekt. - Hvad betyder det helt præcist?
Vore kroppe taler selv efter vores død. Jeg lytter.
Er det ikke en opgave for jægere?
Jeg er sikker på, at vi alle har læst om Udyret fra Gévaudan, -
- måske hørt historierne.
Ser I, jeg var udstationeret der under problemerne med hæren.
Tror du, at det, der skete i Gévaudan, sker her?
Det kan meget vel være.
Er dette så ikke en opgave for hæren?
Desværre kan hæren... vil... kun indsættes, hvis der er bekræftelse på, -
- at det samme sker her, som i Gévaudan.
Foreslår du, at vi bliver inde i vores hus og nagler vinduerne fast?
Jeg vil stærkt anbefale det.
Ingen skal være ude i marken, før den gale mand er fanget.
Det nytter ikke at klage. Vi trak de korte strå.
Vi får det overstået, og skynder os hjem, ikke?
Jakob, du tager den side.
Vi arbejder os indad, indtil vi mødes i midten.
Hold øjnene åbne. Hold jer i syne.
Okay?
Calum?
Calum!
Jakob?
Løb!
Hjælp!
Vil nogen hjælpe?!
Hjælp!
Det er alt, hvad vi fandt.
Anne-Marie arbejdede på markerne med Calum og Jakob.
Hun nåede tilbage til bebyggelsen og slog alarm.
Vi kom tilbage hertil og... Ingen Calum og ingen Jakob.
- Så pigen, hvad der angreb dem? - Altså... hun er i chok.
- Det, hun siger, giver ingen mening. - Hvad sagde hun?
Hun sagde, det var en drage.
Hun har det dårligt. Hun har mistet en masse blod.
Blev hun bidt?
Hvor er hun?
Hun var lige her.
Alle skal væk herfra.
Vi kan ikke beskytte dem på marken eller i landsbyen. Her er ikke længere sikkert.
- Hvor skal de tage hen? - Tag dem med i kirken.
Spær døren.
Mad og vand kan hentes, men kun under bevæbnet eskorte.
Det er yderst nødvendigt, at vi begrænser denne eksponering.
- Eksponering for hvad? - Seamus.
Du og dit folk bliver jagtet.
Vand, jeg har brug for vand.
Beklager.
Kan ikke sove.
Heller ikke mig.
Noget at drikke?
Ja.
Hvem er Edith?
Min kone.
Har du børn?
Det er vist længe siden nu.
Er de ikke længere hos dig?
Vi var blevet udstationeret i Gévaudan.
De var plaget af en ulv.
To mennesker var blevet dræbt i den første uge, seks den efterfølgende.
Da blev hæren indkaldt.
Man talte om, at ulven var en forbandelse, -
- og hvis folk har brug for at vide det.
Første gang jeg så den, -
- var den smurt ind i frisk blod, -
- lige uden for vores landsby.
Da jeg kom tilbage, var det... for sent.
Tretten mennesker var blevet dræbt af udyret.
Min kone og datter var blandt dem.
Jeg er så ked af det.
Har de nogensinde fanget denne ulv?
Kort tid efter kom en flok rejsende sigøjnere til Gévaudan.
De sagde, forbandelsen havde fået sin hævn og skulle blive indeholdt i sigøjnersølv.
De rejste derefter mod nordvest, men sporet blev kold i Le Malzieu.
Sigøjnerne havde krav på min mands jord.
- Min mand og de ældste... - Så er det nok!
Så er det nok.
Jeg vil ikke høre mere tale om forbandelser.
Vi har låst alle inde i kirken, og ingen arbejder på markerne.
Hvis du er her for at hjælpe, så hjælp venligst.
Jeg vil bare have, at dette udyr eller denne ulv bliver fanget og dræbt.
I morgen sætter jeg fælderne.
Hvad i Guds navn er det?
Mine herrer, jeg må advare jer, det bliver ikke nemt.
- Jesus! - Åh Gud.
- Det er Anne-Marie. - Ikke røre!
Hun er borte.
De kommer aldrig tilbage, som de var.
Det er det bedste, vi kan gøre for hende nu, Saul.
- Jeg har kendt hende siden hun var spæd. - Saul.
Saul!
- Jesus Kristus! - Saul!
Saul, skyd hende!
Gør det nu!
Er det samme skæbne, der er ramt min søn?
Isabelle må aldrig vide noget om dette, jeg bønfalder jer.
Hvad kender hun ellers ikke til?
Drømmer du meget, Seamus?
Gévaudan var blevet forbandet.
Om natten havde alle den samme drøm.
- Hvem er hun? - Hvad?
Kvinden, som er begravet ude på marken.
- Jeg ved ikke, hvad du taler om. - Hun forbandede jorden.
- Det er jo absurd. - Er det, du lige har set, absurd?
Drømmene, udyret.
Du blev forbandet. Det startede med Edward.
Edward? Edward havde intet med dette at gøre.
Han vil dræbe og blive ved med at dræbe.
- Han var uskyldig. - Alle, der overlever et angreb, -
- vil forvandle sig, til forbandelsen har fået hævn.
Hævn?! Det er mig, der søger hævn for det, -
- denne tingest har gjort ved min familie!
Jeg startede det her, så jeg afslutter det.
Jeg vil selv jage den og sætte en stopper for det én gang for alle.
Nu brænder du denne ting...
...hvad end det er.
Hent faklen.
Forlad os ikke, Nana.
Fortsæt, Charlotte.
Isabelle...
Hvem er kvinden, som er begravet på marken?
Det er det eneste trofæ, der opbevares i en låst skuffe, -
- og ikke udstilles på væggen.
Vi må finde, hvad der blev begravet.
Vi har alle drømt om det sølv, der har forbandet denne jord.
På Timmys lig fandt jeg en side revet ud fra Bibelen.
Han vidste noget om sølvet, da en passage var understreget.
"Som sølv smeltes i ovnen, således vil du blive smeltet i dens midte;
og du skal vide, at jeg, Herren, har udøst min vrede over dig."
Ezekiel 22:22.
Charlotte...
Er der noget, du kan fortælle os?
Noget som helst?
"Og Judas spurgte: 'Hvad er du villig til at give mig, -
- hvis jeg overdrager ham til jer?'
Så de gav ham 30 sølvstykker."
Sølvet fra drømmen.
Du tror, det var det samme sølv, som blev givet til Judas.
Hvor er sølvet?
McBride. Åbn døren!
Vi har alle bedt for din sikkerhed.
Nogle af mændene har sluttet sig til Seamus for at jage udyret.
Vi kan ikke kontrollere, hvad Seamus gør eller har gjort.
Jeg mener, der er en måde at ende dette på.
Charlotte...
Hvor er det?
Saul, send besked til Molière.
Hæren skal sættes ind med det samme.
Og Saul, jeg har brug for en smed.
Vi prøver igen i morgen ved første dagslys.
Isabelle?
Har du set min kone?
Desværre, sir.
Hvad er der i vejen? Er du syg?
Nej, jeg har det fint.
Så gå ind og net dig.
Et hundrede.
To hundrede.
Tre hundrede.
Fire hundrede.
Fem hundrede.
Er der nogen, der mangler?
Alle er her.
Hvad er der galt?
Hvor er stuepigen?
Hun er i køkkenet. Hvorfor?
Jeg synes, du skal forlade byen.
Charlotte, søde, gå ind på dit værelse.
- I morgen. - Nej, Seamus.
- Vi har brug for Johns hjælp. - Vi jager igen ved første dagslys, -
- og gør en ende på dette.
Og komme tomhændet tilbage ligesom I gjorde i dag.
Som alle de uger hæren forsøgte at jage Udyret fra Gévaudan.
Det er dig, den vil have, Seamus.
Dig og dine pårørende. Død eller lænker gør ingen forskel.
Du behøver ikke gå på jagt efter den. Den vil jagte dig for det, du har gjort.
Hvad jeg gjorde, gjorde jeg for min familie.
Sigøjnerne havde krav på jorden, ikke sandt?
- Det var min jord. - Du stjal den fra dem!
- Jeg mistede min søn! - Det er prisen for grådighed.
Min kone og barn betalte prisen på grund af mænd som dig!
Jeg beder jer.
Jeg vil bare finde min Edward.
Ja.
Hvorfor spørger du ikke din mand, hvor han er?
Forsvind.
Seamus, hele tiden troede jeg, jeg sporede udyret, der tog min familie.
Men nu indser jeg, at jeg tog fejl.
Jeg skal blot sørge for, at den hele bliver lagt tilbage i kassen, -
- før flere uskyldige mennesker bliver dræbt.
Jeg bliver her, indtil hæren ankommer.
Jeg savner Edward.
- Kan du blive her hos mig i nat? - Selvfølgelig, skat.
Anais?
Har du set Seamus?
Isabelle!
Charlotte!
Charlotte, Isabelle!
Isabelle!
Seamus!
Det er Seamus. Han er gået udenfor. Han er ude...
Find Charlotte.
Huset brænder! Gå nu!
Seamus!
Charlotte.
Charlotte, vi må forlade huset.
Seamus!
Seamus.
Det var Anais.
Jeg skød den.
Jeg ser flammerne hver nat, John.
Jeg blev bidt.
Jeg vil forvandle mig.
Fortæl Isabelle og Charlotte, -
- jeg er så ked af det.
Nej, vent!
Isabelle, Charlotte.
Kom så!
Vent, hvor er Seamus?
Vi skal hen til kirken.
Det er det eneste sikre sted. Kom så.
Kom nu!
Af sted!
Kom så.
Nana?
Ned med jer.
Vær helt stille.
Nana?
Charlotte, du skal være stille.
Bliv der.
Sølv.
Rejs jer op!
Kom nu! Af sted
Kom.
Hold jer bag ved mig og gå hen mod kirken.
Lad os komme ind!
- Lad os komme ind! - Åbn døren!
Åbn døren!
Luk døren.
Hvad er der sket?
Herregården brænder.
Og Seamus?
Han klarede den ikke.
Vi havde nær mistet livet.
Den forfulgte os hele vejen.
- Er det kun jer tilbage? - Ja.
Hvad gør vi nu?
- Vi venter. - Venter?
Venter på hvad?
Nej, jeg er træt af at vente, gemme mig.
Vi er som får.
Siger du, det bæst der dræbte min søn, står lige udenfor døren, -
- siger jeg, vi dræber den.
Hvis du går derud, så vil du dø.
Hvorfor overlevede du? Du er ikke død.
Jeg har noget, den er bange for.
Hvad?
Jeg har sølvkuglen.
Vi må vente på dagslyset og lokke den ud i det fri, hvor vi kan få den på kornet.
Det er vores eneste håb.
Vi sendte besked til Molière.
Hæren vil være her i morgen.
- Det er godt. - Hvil nu.
Vi har en lang nat foran os.
Det tilhørte vist din dreng.
Hvad skete der med Seamus?
Det var Anais.
Han var hårdt såret, da jeg nåede frem til ham.
Han bad mig om at fortælle dig og Charlotte...
... at han var ked af det.
Er Edward fortabt i dette mareridt?
Det kan jeg ikke sige.
Mit folks synder er blevet tilsmudset.
Men nu kommer jeg til Dig som moder.
Hjælp mig i min sorg, jeg beder dig.
Alt hvad jeg kan give, hvilken som helst sti, -
- led mig vej, jeg bønfalder Dig.
Vis os barmhjertighed, hvis der er håb, så giv mig et tegn.
Jeg beder Dig, Herre, vis os barmhjertighed.
Forlad os ikke, gå ikke!
Mor!
Edward.
Mor, gudskelov, kom og hent mig! Mor!
Edward.
Edward, jeg kommer.
Isabelle!
Nej!
Mor!
Kom tilbage!
Af sted!
Nu er det nok!
- Isabelle. - Edward.
Flyt dig.
Kom og hent mig!
- Nej. - Jeg er ked af det.
Jeg samlede dem op fra kirkegulvet.
Han husker ikke noget.
Edward.
Sønnike.
Du og din søster skal bo hos mig nu.
I orden?
Intet af dette var din skyld, sønnike.
Godt.
Op med dig.
Charlotte.
Det er tid.
Oversat af HorrorFan