Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Før vi træder ind i det her igen...
Så er der meget, vi nok kunne diskutere...
om den måde, de gamle Jonas-år fungerede.
Og hvad vi tre følte om, hvordan vi syntes, tingene...
skulle være.
Og den frygt for, at alt ville forsvinde...
til enhver tid.
For at gøre det her rigtigt
skal vi sørge for, at alle er tilpas...
og fokusere på at være brødre.
Hej.
-Den var god. -Hej!
Hvad så?
Og nok holde op med at se det gennem rosenrøde briller.
Og faktisk have en åben samtale om det.
Ja.
Nogle ting fungerer bare ikke.
Såsom?
Det ved jeg ikke endnu.
Men en åben dialog i stedet for, at prøverne bliver til:
"Det er sådan her, det skal være."
Ja, hvad siger du? Jeg forstår det ikke.
At bygge en setliste...
-Du siger, at jeg gør det. -Ja.
-Ja, det er det, jeg spørger om. -Okay, undskyld.
Jeg er lidt træt. Jeg prøver.
Du er bange for at konfrontere.
-Det er fint, men... -Nej, slet ikke.
Det er jeg ikke. Slet ikke.
Begynd.
Slås!
SYDNEY, AUSTRALIEN JUNI 2018
Nogen spurgte mig forleden,
om jeg havde uafsluttede sager...
med nogen eller noget i mit liv,
og hvis man havde en chance for at rette op på det, før man døde...
-Hej. -Hvad så?
Hvad så?
-Jeg elsker dig. -I lige måde.
-Jeg har savnet dig. -Velkommen.
Giv mig en kaffe og en mimosa, så er jeg klar.
Ja. Lad os få det klaret.
Det var næsten seks år, siden vi havde været sammen...
bare os tre...
som brødre.
For fanden da!
Hvordan fik de dig ud af Amerika? Det er imponerende.
Jeg ved, det er imponerende.
Godt at se dig.
-Du er overrasket. -Sikken overraskelse.
-Ja. -Jeg er overrasket.
Jeg tog af sted lige efter koncerten.
For at bevæge os fremad sammen...
måtte vi se på vores fortid.
Velkommen til Oz, Kev.
-Det er det, Australien handler om.
-Fedt. -Velkommen.
-Jeg er glad for, jeg kom. -Skål.
Har du syntes om det, Joe?
Det taler vist for sig selv.
Og jeg føler mig heldig at kalde dette for mit andet hjem.
Jeg tænker ofte, hvordan det skete.
Hvad?
Det hele. Os.
Ved I, hvor mange mennesker...
i lignende situationer, som det vi gennemgik...
ikke kan holde hinanden ud?
Vi skulle ikke...
-nå ud af Jersey. -Nej.
Forstår I?
Velkommen til Jonas-familien...
Klar?
Velkommen til Jonas-familiens hjem. Dette er vores liv.
Her kommer vi.
Hej!
Fra begyndelsen var mine brødre og jeg...
altid meget tætte.
Kom, far. Der er en baby.
Vi elskede at gøre alt sammen.
Brydning...
sport i baghaven.
Alle ferier.
Ofte løb vi bare rundt i kvarteret.
Jeg voksede ikke rigtig op med så meget familie.
Der var venner til mine forældre,
musikere, sangere, folk de kendte.
Derudover...
var det bare os.
Vi havde en tæt knyttet familie. Og vi blev hinandens bedste venner.
Hold den tone!
Meget tidligt var det ligesom Von Trapp-familien.
Hvad laver du? Ud med dig.
Musikken var der altid.
Hvor spiller du godt.
Hvor har du lært det, Nicholas?
I vores hjem var det ikke "ingen sang ved bordet."
Det var opmuntret at synge ved bordet.
Det er mit barnebarns scene.
Meget dygtig ung mand. Han har et klaver.
Han har en guitar. Se den her guitar.
Og hvor er han?
Nick var tre år gammel, og han gik ned ad gangen.
...få Nicholas op på scenen!
Og han ramte en skæv tone.
FAR
Og han sagde...
Og han gik baglæns og spolede sig selv tilbage.
Og begyndte at gå...
Og han smilede.
Han gik videre.
Og jeg vendte mig om til min kone og sagde:
"Så du det?"
Vi gik straks ind på hans værelse...
og fjernede vuggeviserne
og smed dem væk.
Vi lagde Stevie Wonders Definitive Collection ind.
Jeg husker, at jeg var til frisøren i New Jersey med min mor.
Jeg var omkring seks.
Jeg hyggede bare og sang.
Kvinden ved siden af min mor lænede sig hen og sagde:
"Min søn er på Broadway lige nu i Les Mis.
Din søn kunne gøre det."
Nick så på mig og sagde: "Mor, jeg skal spille på Broadway."
MOR
Og så sagde han... hvilke stykker han ville være med i.
Jeg tænkte: "Hvem er den knægt?"
Da jeg aflagde prøve til Et juleeventyr,
og jeg begyndte at arbejde.
ET JULEEVENTYR
Det var første gang, jeg følte, at jeg hørte til et sted.
ET JULEEVENTYR 2000
Han var den første, der prøvede det her,
og han havde en selvtillid om, at han kunne synge
foran folk, der var naturligt for ham.
Jeg elskede at være omgivet af børn som mig selv, der sang og optrådte.
Alle de voksne, der var så rare
og så forskellige fra alle andre, jeg havde mødt.
Jeg var nok lidt misundelig...
en smule misundelig.
Og der var altid konkurrence som brødre.
Det var bare naturligt.
Om det handlede om, hvem der kunne slå flest kolbøtter på trampolinen,
til hvem der kunne synge højest eller lavest.
Så at se Nick på scenen og få opmærksomhed...
Jeg husker at sige til mine forældre, at jeg ville begynde at aflægger prøver.
Joseph! Hvad laver du?
Han blev pludselig en komisk person.
Hele tiden.
Hvad? Stop! Vent!
Joe var bare fjollet.
Manner! Fedt! Ja! Gud!
Jeg ville være skuespiller. Jeg ville være komiker.
Jeg opførte standup i kælderen.
Her er Joseph Jonas.
Jeg husker at lave et falsk talkshow om aftenen.
Han ville være med i All That, Nickelodeons varieté-forestilling.
Det første stykke, jeg var med i, var Oliver. En Off-Broadway-produktion.
Det åbnede mig som sanger og optræder.
Og at stå på scenen og høre reaktionerne,
det var skønt. Jeg vidste, at det var her, jeg skulle være.
Action.
"76 Trombones."
Som barn havde jeg altid underlige fritidsinteresser.
Om det var gymnastik, stangspring eller tryllekunster.
Flot!
Det er ikke de mest populære ting blandt unge drenge.
Og vi havde slet ingen penge.
Mit tøj var bare, hvad det var.
Jeg blev et mål.
Børn er onde i den alder.
De kaldte mig bøsse, de kaldte mig svans,
de kaldte mig pishoved.
Det nedbrød mig. Jeg husker at komme hjem fra skole
og græde hos mine forældre.
Men hvad der var virkelig svært, var...
Jeg følte aldrig, at jeg kunne finde det sted, jeg passede ind.
Selvom jeg havde ting, jeg elskede,
føltes det bare aldrig, som om jeg virkelig havde forbindelse til nogen.
Men jeg fandt mine andre ståsteder.
Stik E-Brain CD'en i, og så kan du vælge fra otte menuer!
Kevin begyndte at lave reklamer.
Jeg begyndte at få tilbud straks.
Det var en skør sæson,
hvor deres talent begyndte at åbne for muligheder.
Vi havde Joe og Nick på Broadway, og Nick lavede reklamer.
Vi boede 45 minutter fra New York City.
Min mor havde født Frankie og kørte mig til byen de fleste dage.
Timevis i bilen.
Syv dage om ugen.
Det er var bare meget.
Specielt med en nyfødt.
Sommetider tog min far en vagt.
På vejen hjem...
sagde han: "Prøv at skrive noget."
Så vi begyndte at skrive sange på vej hjem
fra Broadway-stykkerne.
Til sidst satte vi os ned ved klaveret
og skrev en rigtig sang.
Når jeg er faret vild.
Og jeg bare ikke kan finde vej.
-Så er du der. -Vent.
Nick og min far skrev den her sang, "Joy to the world - A Christmas Prayer".
Og de indspillede den på en CD.
På en måde endte den CD hos David Massey.
Ja, hos Sony.
Jeg mødte Nicholas Jonas, som han var dengang....
TIDL. EVP - SONY
...som tiårig.
Han var en fantastisk sanger.
Han var naturligt karismatisk.
Hans stemme var ubestridelig selv dengang.
Man kunne se allerede som tiårig, at det var ham.
Jeg signerede ham på stedet.
Kevin og jeg begyndte at føle,
at det skete for ham.
Vi begyndte at skrive vores egne.
Og jeg, Joe og Nick var på vores lille værelse...
Og vi spillede guitar sammen for sjov.
Vi legede bare, og den lyder sådan...
Vi skrev sangen "Please Be Mine".
Sangen skrev sig selv på ti minutter.
Det var nok da, vi så på hinanden
og sagde: "Det her kunne blive til noget."
Meget få følelser i mit liv, har været så sikre som det.
Og så ville Nick præsentere mig for sine brødre.
-Sikket fedt sted. -Meget.
Der er en kæmpe fisk derinde.
De kom ind på kontoret
og sagde, at de havde skrevet en sang
ved navn "Please Be Mine", og de stod i en halvcirkel,
jeg glemmer det aldrig, og de sang den her fantastiske sang,
og jeg var forbløffet over deres kemi som brødre.
Og så tilføjede jeg de to andre brødre,
og så var Jonas Brothers født.
Jeg gik i high school da...
Hvorfor går du efter mig?
...og jeg var så spændt.
Men jeg måtte ikke fortælle nogen
om kontrakten,
for min far var pastor i en kirke.
Tvivl på dig selv og på din Gud vil holde dig fra din skæbne.
Vi fortalte ingen i kirken det,
for vi ville ikke risikere, at min far mistede jobbet.
Vi havde en kontrakt med et verdsligt selskab,
og vi lavede ikke et kristent album.
Vi boede to huse fra kirken.
Og vi var der stort set hver dag.
Det var en kæmpe del af vores liv.
Vores lokalsamfund i Wyckoff var fantastisk.
Altid venligt. Og vi var så glade for at være der.
Alle vores venner var børn, der kom i kirken,
og de var en del af familien.
Vi så det, som om vores far gik på scenen hver søndag,
og det var noget stort.
Der var altid folk i kirken,
folk, der havde brug for stedet.
Man kunne føle, at de forventede meget af min far.
Som pastorens familie,
er man en slags førstefamilie i kirken.
Der hvilede et stort ansvar på os...
og mange øjne.
Der er pres på for at være et eksempel.
Alt skulle altid se ud, som om vi var den perfekte familie,
og intet var galt.
Som barn
det var svært at forstå...
kan det umuligt ikke påvirke familien.
Du har mistet tonehøjden.
-En, to... -Se ham.
Vent. Lad mig lige fatte mig.
En, to, tre, fire.
Vi blev straks et band.
Det var ikke noget, vi diskuterede længe
og begyndte at skrive musik
og så præsenterede det for alle.
Vi måtte finde ud af, hvem vi var, og hvad vi skabte.
Vi var selvfølgelig ikke de store forfattere dengang.
Og vi var børn.
Men vi prøvede hårdt.
Den dag, jeg mødte Jonas Brothers...
...kunne man mærke, at det var noget unikt.
Det handlede mindre om, hvor fantastisk de lød,
men mere om en forbindelse mellem de tre.
Jeg husker at tænke,
at der var noget særligt ved den familie.
Pladeselskabet havde en vision om at gøre os til et punkrockband.
Et af de fundamentale problemer ved at sælge Jonas Brothers
som rockband er,
at vi slet ikke var et rockband.
Er I klar?
Vent, jeg skal på toilettet. Undskyld.
Ideen var, at vi ville samle et band.
Vi brugte lang tid hos SIR i New York...
prøver dagen lang uden stop.
TIDL. BASSIST
Den ultimative musiklejr.
Vi var der hver dag og gjorde tre-fire sange perfekte.
Vi var der 12 timer om dagen...
TIDL. MUSIKDIREKTØR
...alle dage på nær søndag.
Det var et lynkursus i rock and roll.
Folk tror, at Brothers er fabrikeret
af en maskine i Disney World.
Smid en flok langhårede børn
med guitarer i, og så kom vi ud.
-Godmorgen, Kevin. -Godmorgen.
Det er den store dag. Hvad er det særlige?
Jeg fylder 18. Det er en god dag.
Vi skal til forestillingen, og så kører vi hjem til Jersey.
Det er let at se på Jonas Brothers og bare tænke:
"Åh, de var store."
Men der var to års
rock and roll-træning.
Vi begyndte at spille små koncerter her og der,
steder som Jersey, Boston.
Vi stod op kl. fire og lastede grej.
Det føltes, som om vi var et rigtigt band.
Vi spillede to koncerter om dagen.
Vi stod op ved daggry og spillede til en skolesamling,
og senere spillede vi i en klub.
Vi havde udstyr og kufferter
og soveposer på gulvet.
På en lang tur var vi faktisk virkelig spændt.
Vi er i Boston og skal til at spille.
Det bliver fedt. Vi er meget spændte.
Vi tager den store mama ud. Det er den store mama.
Vi havde forberedt alt, før skolen begyndte.
Og så var vi klar omkring kl. 08.
Det var fedt, for alle heppede på os
ved slutningen af hver samling.
Vi kørte helt til Boston...
spillede koncert i Boston,
kørte hele vejen hjem,
og så kørte vi tilbage til Connecticut næste dag,
for benzin var billigere end et hotel,
og vi havde ikke råd til begge to.
Vi så det ikke som hårdt.
Vi så det, som om vi gjorde det.
Vi udlevede vores drøm.
Der var engang tre brødre,
der elsker musik, og at lave musik sammen,
og nu udlever de rockstjernedrømmen.
Byd velkommen til Jonas Brothers.
Publikum til koncerterne voksede.
Det gik fra 50 mennesker til pludselig 200.
Når man så dem spille, var der ingen tvivl.
Der var en hidtil uset kemi.
Og deres succes kom af hårdt arbejde. Ikke held.
Der var en gnist. Det var tydeligt for alle.
Og så begyndte det at boble.
De her gutter kommer lige fra New Jersey...
1. MARTS 2006
...og de vil tage verden med storm.
TRL, giv Jonas Brothers et bifald.
Ud af det blå
blev videoen "Mandy" nummer ét på TRL.
Man går ned ad gangen,
og der ventede fans udenfor.
Det var det. Så kan man trække sig tilbage.
Det er vigtigt at huske, at på det tidspunkt
var Nick i høj grad gruppens leder.
Hvad hedder jeg? Sig det igen.
-Nick J! -Nick J!
Der var store ændringer det år.
Nick begyndte at blive mere humørpræget.
Vi hørte fra et par bandmedlemmer,
at hans personlighed var...
direkte, mere ophidset.
Han ville kræve, at vi stoppede
og købte pizza og cola light.
Han sagde: "Jeg har brug for det."
Hver gang vi stoppede,
købte Nick en kæmpe sodavand.
-Han drak en masse vand. -Så meget væske.
Bandmedlemmerne
var lidt bekymrede, han var virkelig tørstig.
Vi stoppede hvert kvarter, fordi Nick skulle tisse,
og det var en vedvarende vits.
Vi stoppede i vejkanten i New Jersey,
og han løb ind i skoven og tissede,
og tre kilometer senere måtte vi stoppe igen.
En dag delte Joe, Nick og jeg et værelse,
og Nick skiftede tøj.
Jeg så på ham og kunne se samtlige knogler i hans krop.
Jeg så mig i spejlet, og jeg lignede et skelet.
Jeg har det forfærdeligt.
Sommetider så jeg ikke Nick i ti dage.
Hver gang han kom hjem, var han lidt tyndere.
Jeg gik grædende til mine forældre
og sagde: "Nick er syg,
vi må få ham til lægen."
Min læge så på mig og...
Jeg forklarede symptomerne.
Hun blev tårevædet, og jeg blev bekymret,
og hun sagde, at jeg ikke skulle tage hjem eller pakke,
bare tage direkte til hospitalet.
Hun sagde...
du har sukkersyge, og...
han spurgte, om han ville dø.
Jeg har haft at gøre med folk med sukkersyge i kirken.
Jeg glemte alt, hvad jeg vidste.
Det er fantastisk, når det angår dine egne børn
eller din egen familie.
Og vi begyndte alle at græde.
Jeg besvimede på hospitalet, fordi jeg ikke kunne se ham
være koblet til maskiner og...
og det var virkelig...
et livsændrende øjeblik for alle.
Nick, som vi havde kendt ham, glad, smilende...
smilende...
syngende for fuld kraft, når han vågnede.
Han var anderledes derefter.
Vi var bekymrede for ham...
men der var også en professionel bekymring.
Vi havde faktisk en koncert,
og vi vidste ikke, om vi skulle aflyse den eller ej,
alle lederne fra Sony ville komme.
Jeg blev udskrevet, og vi ville intet sige til selskabet...
for så ville de tro, at han ikke kunne arbejde.
Men skal ikke give selskabet en undskyldning for at droppe en,
hvilket ville være det laveste, man kunne gøre, men...
det er en skør branche.
Og Nick sagde:
"Flyt dig.
Vi spiller koncerten, og vi giver den gas."
Og han tog fra hospitalet til scenen,
og de gav den gas alle tre.
Nick, hvor skal vi hen?
Vi skal til hjertet af Boston. Nogle fede steder.
Sidste vi var her, spillede vi skolekoncerter,
jeg var syg, så jeg kunne ikke gå ud med drengene,
men denne gang skal jeg ud. Det bliver fedt.
Jeg har ikke været i Wyckoff i ti år.
Det er det samme for mig. Måske mere.
Måske mere, ja.
-Tolv år? -Wow.
New Jersey. Det har et skidt ry, men det er smukt.
Det er her, det startede for os.
Ligesom enhver andens historie, det gode, det onde og det grimme,
er det en blanding af følelser,
som vi føler i dag.
-For pokker. Der er det. -Kors i røven!
-Der er det. -Wow.
Lad os se det.
Joe, vent på kameraerne.
De følger med. Kom.
-De er ikke i nærheden af at være klar. -Ja, ja.
Jeg vil også se det. Jeg vil ikke kun filmes.
Åh gud.
Det er skørt.
Underligt.
Hvor er det syret.
Det står helt stille.
Fastfrosset i tiden.
Vi har været ikke været tilbage så længe.
Vi skrev "Please Be Mine." i den stue.
Med vinduet med det røde gardin.
Det er endnu mere syret,
fordi intet har ændret sig ved huset.
-Ja. -Det føles, som om vi
kan gå ind og være seks, syv år gamle.
Mange ting er sket første gang her.
Første sang.
Første hospitalsbesøg.
Mor og far blev gravide med Frankie der.
-Wow... -Den kirke.
WYCKOFFS MENINGHED GUDS SANDHED GØR OS FRI
Det er det første sted, jeg sang.
Det var den kirke, ja.
Jeg spillede i kirkeholdet hver søndag.
Vi var her hver eneste dag.
-Regn... -Skal vi gå indenfor, eller...
-Nej. -Jeg tror ikke, vi kan gå indenfor.
-Nej, det ved jeg ikke.... -Nej.
Ikke filmet: "Vi kan ikke gå ind."
Så...
"Lad os komme i tørvejr."
Lad os gå.
"Vi taler om det i bilen."
"Hvad helvede."
Tingene begyndte at ændre sig i kirken.
Det blev virkelig udfordrende.
Da vi begyndte at lave vores egen musik,
begyndte folk at tale om vores far
på en negativ måde.
Der var en opfattelse af os,
at vi skulle være de her pletfri, perfekte børn.
Og fars job afgang dybest set af det.
Jeg tror, at vi blev dømt
for ikke at være at kristent band.
At vi sang om piger...
begyndte at blive et problem.
Der foregik så meget, vores far og mor aldrig fortalte os.
Jeg tror, at de troede, de beskyttede os,
men for os som børn var det uhyggeligt.
Jeg husker, at min far var så stresset.
Jeg begyndte at indse, at den drøm, vi jagtede,
skræmte mange i kirken.
Det er en helt anden livsstil.
end jeg tror, de forventede af en pastors søn.
Og de startede en platform for at få min far fjernet.
Den dag, jeg trådte tilbage i Wyckoff...
var knusende.
Jeg kunne end ikke læse mit opsigelsesbrev.
Men jeg begik den fejl at tro, at det kun var mig,
der led.
Jeg glemmer aldrig, at mine forældre talte med os om, at vi forlod kirken
og derfor skulle flytte...
og Colombia har besluttet ikke at arbejde med jer længere.
Jeg husker at være bange og bekymret.
Det var, som om verden ramlede over os.
Vi kunne ikke tro det.
For mig blev det virkelig hårdt.
Disse mennesker, som vi havde investeret så meget tid og...
liv i, særligt mine forældre.
Virkelig skuffende.
Det var et brutalt slag for dem.
Hele deres fællesskab var der ikke.
På det tidspunkt havde min far brugt 90.000 dollars af sin opsparing,
dybest set vores collegepenge, på bandet.
Brugt hele sin kassekredit...
og han havde ingen penge, vi var færdige.
Det ramte, da vi var på et lavpunkt, og det førte os lavere.
Vi mistede vores hjem.
Vi mistede vores venner og selskabsliv.
Alt, hvad de kendte til i ti år, var væk.
Det er lidt...
-perfekt. -Det er virkelig syret.
For en halv time siden spiste vi is
-uden for Dairy Queen i solskin. -Ja, det er solskin,
den tredje juli, en ærkeamerikansk dag.
Og det var bare... Og det er vores gamle kirke.
Helvedes flammer og svovl.
Det lyder måske på en vis måde,
men det er sært at være et sted, hvor vi ikke er accepteret.
Der er to bygninger i verden,
som jeg kan tænke på, hvor de siger: "Nej, I må ikke komme ind."
Det hus, hvor vi voksede op...
og den kirke, vi hjalp....
med at opbygge, ikke?
Vi forlader kirken og flytter til et hus i Little Falls.
Politichefen i vores by var så gavmild,
at han lejede os huset for næsten intet.
For vi havde ingen indkomst længere.
Vi satsede stort på drengene.
Fire drenge i ét soveværelse, mine forældre i det andet.
Huset i Little Falls...
føltes, som om vi var fanget.
Vi døjede med så meget på samme tid.
Det var overvældende.
Vores forældre skændtes hver dag.
Jeg ville konstant ud af huset for
at komme væk fra stemningen.
Joe er naturligt meget følsom...
en omsorgsfuld person.
Jeg husker, da Kevin Sr. talte med os om...
"Vi håber, at I bliver her," og Joe kiggede på os, som om han sagde:
"Vær sød at blive hos os."
Han var bange for, at vi ville være oprevet.
Jeg var bare en fyr med et job,
og måske kunne jeg få et andet.
Jeg havde ikke lagt hele mit liv i det her,
min identitet, som I har.
Men sådan så han det ikke.
Ville alle klare den? Ville vi klare den sammen?
Med presset for at være på turne og tjene penge
blev det en anden slags virkelighed,
og vi måtte gøre det for at overleve,
fremfor at det her bare var...
vi gjorde det, da det var frit og sjovt.
Og det er et stort pres i den alder.
Alt var et rod. Pladeselskabet stoppede os...
man prøver at gøre det selv, man bruger mange penge.
Det ville blive svært.
Vi spiller virkelig tidligt i centeret, butikkerne er lukket,
og vi bliver buhet af gamle mennesker, der går rundt.
-Pensionister. -Pensionister.
På et tidspunkt tænkte bandet: "Får vi løn denne uge?"
Det var bare: "Okay, jeg får det klaret."
Og så var det næste uge.
Det var ved at være virkelig stramt.
Det gode ved at være ung og skrive musik,
er, at alt er det vigtigste i verden.
Okay, en gang til.
Vi skrev en masse sange i det hus...
baseret på smerten og opgivelsen.
Efter vi blev droppet af Sony,
skrev vi hele albummet Jonas Brothers.
i kælderen i det hus.
Jeg tror, at vi følte, at folk ikke troede på os,
så vi ville vise vores værd.
Og så blev vi ringet op fra Disney...
de sagde: "Vi ved, I har brug for noget.
Og det har vi.
Vi giver jer en pladekontrakt."
Og på det tidspunkt var det en kæmpe mulighed.
For os betød det virkelig...
at vi kunne slippe fra Little Falls.
Vi gik fra at arbejde med...
FEBRUAR 2007
..et firma, der ikke forstod teenagere,
til faktisk at have en mulighed med et firma,
der specifikt talte til det publikum.
For os var det ligetil.
-Hvor er her flot. -Vi er i L.A., drenge.
Hvor er Hollywood-skiltet? Er det i nærheden?
Og jeg følte, at vi fik en chance til.
Som om vi fik endnu en mulighed...
...for at slå bolden ud af parken.
Du sagde løb!
Da vi kom til Hollywood Records, følte jeg en helt ny varme.
Og et ønske om at gøre det storslået.
Badeværelserne er til venstre, køkkenet er til højre.
Fantastisk.
-Næsten klar. -Mange tak.
Nyd det.
-Joe skal bruge... -Absolut.
Vi var i et stort, smukt hus med John Fields,
og vi gjorde, hvad vi ville.
Her er sgu det hele.
Han opmuntrede vores arbejde i så ung en alder,
og han lod os spille instrumenter og skrive sange med ham.
Jeg vidste, det blev noget særligt.
Man kunne mærke det...
MUSIKPRODUCER
...i mødet med drengene. Som om der var en energi,
der er unægtelig, og sangene var fantastiske.
Og det begyndte at blive...
en slags lille enhed.
Vi spillede, skrev og sang.
Vi pumpede en sang eller to ud om dagen.
Det føltes så lidenskabeligt og spændende,
og der var intet, der forhindrede os i at skabe det her.
Energien var skyhøj.
Alle var ellevilde over at være på denne nye rejse.
Så vi arbejder med studiet tidligt om morgenen,
fra klokken 8 til 23, og vi havde de sange, vi havde indspillet.
Vi optog en musikvideo, der aldrig blev udgivet.
"Year 3000".
Det var en video, vi lavede på Colombia Records,
og da vi blev droppet, tog vi den med.
Når du har set dit program færdig,
dukker "Year 3000" pludselig op,
man ser et andet program, og der var "Year 3000",
den blev spillet konstant.
Den strøg til vejrs.
Åh gud, tænkte vi.
Den næste dag var de i top ti.
Klar?
Og så blev vi ringet op.
Joe var blevet tilbudt hovedrollen i en film,
der hed Camp Rock på Disney Channel.
Vi debatterede det og talte om det,
og i sidste ende sagde vi,
at vi ikke kan splitte brødrene.
Min far ringede til Disney Channels direktør og sagde:
"Hvad med et band i stedet for Joe?"
Vi filmede fire timer nord for Toronto.
Vi var i ingenmandsland.
Da jeg spillede skuespil i fjernsynet,
følte jeg, at jeg var på plads.
Jeg nød det virkelig.
Kevin og jeg var dårligt nok med, men...
man er 13 og får lov til at være med i en film...
det var utroligt.
Men hvad vi ikke vidste...
var, at i Amerika...
var bandet...
blevet kæmpestort.
Glem ikke marionetshowet.
8. OKTOBER 2007
Marionetshowet er sjovt for børnene.
Jeg blev ringet op af promotoren fra Texas State Fair,
STJERNEBESÆTNING
og han sagde, at der var trafikprop helt til Oklahoma.
Vi antog bare, at alle prøvede at nå frem.
De sagde, at det var på grund af vores koncert.
Hvad?
Han sagde: "Jeg sender helikoptere."
Jeg troede, han var vanvittig.
Og han sagde: "Du forstår ikke."
Jeg husker at sidde i helikopteren og se ned på folkemængden,
og jeg tænkte: "Det her kan ikke...
det er en andens scene."
Åh gud!
Der var flere mennesker, end jeg har set i mit liv...
tusindvis af mennesker.
Vi anede ikke, at folk var ellevilde
med Jonas Brothers.
Det fandt vi ud af.
Drengene gik på scenen.
Det kan ikke beskrives.
Publikum brølede.
Alt var anderledes.
Det chokerede os, hvor mange mennesker, der kendte
teksten til vores sange.
De sang vores musik til os. Vi tænkte: "De er fans.
Det er ikke bare folk, der er her, det er 50.000 fans."
Det er så bekræftende
efter alle de ofre,
og at familien kunne kæmpe sig gennem de hårde tider...
at de kunne komme forbi det og at se dem på scenen.
Det var et af de mest utrolige øjeblikke i min karriere.
Hvad så, folkens? Vi er Jonas Brothers. Jeg er Nick.
-Jeg er Kevin. -Jeg er Joe.
Og I er på vores Myspace.
Hør, venner. Vores album udkommer om en uge.
Jeg løber ud i trafikken.
Vi tog internettet til os...
på en måde, som jeg ikke tror...
at mange havde før os.
Vi lavede YouTube-videoer på 15 sekunder.
En var, hvor vi går ind i et lokale,
vender et bord om.
Tingene har virkelig vendt sig.
Og så kiggede vi på kameraet. Det var alt.
Hej, jeg er Nick Jonas.
Og i dag taler vi om vrede.
Vi kommenterer faktisk på vores Myspace.
Det er os. Vi sidder der faktisk.
Og vi begyndte at få sådan en stor fanbase.
Der var vist 100 følgere på Myspace, og vi gik amok.
Ja! Jonas Brothers!
Og så var der nogle tusind, og vi sagde: "Wow, det sker faktisk."
-Hej, vi er Jonas Brothers. -Og vi vil sige,
at vi snart vil på date med jer.
VI vil på date, vi vil holde i hånd,
og vil gå en tur på stranden, hvad som helst.
Bill, Jonas Brothers aner ikke, hvad de har kastet sig ud i.
Hvor meget har I sovet i nat?
Nok højest to timer.
Jeg tror, at mine brødre og jeg blev tættest...
da vi fandt et fælles ståsted
udover musik og familie og alt andet.
Piger.
Har I en yndlings Jonas-bror?
-Ikke endnu. -Ja.
-Vi kan lide dem alle. De er lækre. -Ja. De er alle lækre.
JEG ELSKER JOE JONAS
Jeg elsker Joe, og han burde møde mig.
Jeg elsker dig så meget.
Kevin, bliv ikke gift. Jeg venter på dig.
Da jeg gik i high school, kunne jeg ikke få en date,
hvor meget jeg end prøvede. Jeg kunne ikke.
Hej.
Efter Disney Channel spillede vores video
ændredes livet straks som teenager.
Ja. Jeg gav dig gerne et kram, men det...
Der er et hegn.
Jeg og Joe hjalp altid hinanden med piger.
-Skriv til mig på Myspace. -Okay.
Vi var med i et Hanna Montana-afsnit på Disney Channel.
Så for katten, det er Jonas Brothers!
Det ændrede piger for Nick for evigt.
-Wow. Du er køn. -God redning. Jeg hedder Kevin.
Da han mødte Miley, tror jeg det slog det klik for ham.
Jeg begyndte at skrive om kærlighed...
og jeg vidste faktisk, hvordan det føltes.
For første gang stillede jeg den slags spørgsmål,
som kun en lillebror kan stille deres storebrødre.
Hej, Danielle, det er Kevin.
I TELEFONEN: DANIELLE DELEASA
Hvordan har du det?
Fedt. Jeg ville bare give dig lidt information
om i aften, hvis jeg må.
Skønt. Dørene åbner klokken ni.
"Det bliver Kevins kone."
Så vi går vel på klokken ti...
eller kort der... snart omkring.
Og hvis der er nogen problemer,
giver jeg dig mit nummer.
Hun er vores....
Joe: "Sig, du glæder dig til at se hende."
Joe: "Sig jeg glæder mig til at se dig!'"
Nej, jeg har vildt travlt.
Jeg har meget...
Nick: "Men jeg glæder mig..."
Men jeg glæder mig til at du... til at se dig aften, så...
Okay, nummeret er...
-Okay. -...otte, ét, nul...
Ja.
-Okay. -...otte, seks, to, to.
-Ja! Han gjorde det! -Det er.... Hun hedder Felicia.
-Hun håndterer vores... -Sådan.
Hun er vores...
Jeg vil ikke sige assistent. Men det er hun.
-Det er godt. -Dybest set, ja.
Hun klarer alle de ting.
Fedt, det er nummeret, håber jeg,
og jeg glæder mig til at se dig.
Ikke et problem. Nej, det bliver ikke et problem,
vi går på scenen klokken ti.
Så vær der eller vær trist.
Wow.
Ja, det er fedt... Jeg er helt med.
Nej, jeg tror, at vi hygger bagefter,
og der er vist noget afslapningstid
efter koncerten. Stop.
Okay.
Fedt, så ses vi om lidt.
Fedt, farvel.
-Flot. -Tal ikke til mig,
når jeg taler i telefon længere.
-Ja, ja. -Undskyld, vi er bare spændte,
fordi hun er din kone.
De har næsten ikke mere plads.
-De er på... -Ja, de kan se dig.
-Er I klar? Se her. -Utroligt. De kan se dig.
Køen...
Den er så enorm og propfyldt.
De sagde, at der er 15.000 nu.
Mange mennesker.
Wow.
Stop!
Så længe Teen Idol har eksisteret.
The Big Apple har aldrig set et engagement som det her.
Disse benhårde fans har været her siden tirsdag morgen.
Er I nogle af de største Jonas-fans her?
-Ja! -Ja!
Blot for deres chance for at se Kevin...
Vi ramte helt sikkert et punkt,
hvor vi endte i en ny stratosfære. Det var ukendt område for os.
Vi er på Times Square.
Vi venter på Jonas Brothers.
A Little Bit Longer-CD'en udkommer ved midnat.
Hver gang vi udgav et album,
fejrede vi det på Times Square.
Vi ventede i kø ved midnat og holdt det i hånden.
Halv otte, det er om fem timer...
fire en halv time, til de kommer.
Vi udgiver A Little Bit Longer, og ifølge traditionen
tager vi i Virgin Megastore.
To år tidligere var der otte mennesker.
Det næste år var der måse 30 eller 40.
Kom så. Lad os gøre det.
Denne gang er det lidt anderledes.
For jeres sikkerheds skyld.
Hvis vi siger gå, så går vi.
Før vi tog af sted, blev vi ringet op om,
at det var rent kaos.
Bare hold jer til os. Okay?
Er han okay, eller...
-Hun er så glad. -Jeg hører fra folk...
Gud, det er utroligt. Det sker rent faktisk.
-Du milde. -Åh gud. Wow.
Se de barrikader midt på gaden.
Laver du sjov?
Du milde... Ja!
Du må følge os ind ligesom paven.
Jeg ved ikke, om vi kan komme igennem den skare.
-Du godeste! -Du milde.
Du milde.
-Det er nytårsaften. -Jeg har aldrig set mage.
Åbn dørene her.
Det er utroligt.
Åh gud, der er så mange mennesker.
Kan I se derude?
Drenge.
Vi lukker Times Square i ti minutter.
TIDL. SIKKERHEDSCHEF
Der havde været over 20.000 mennesker.
Ingen bevægelse, biler, folk, brandvæsnet.
Det var rent kaos.
2007 begyndte med, at vi spillede
i restaurantafdelingen i indkøbscentre.
Og vi gik videre til teatre og arenaer
relativt hurtigt.
Det er nærmest en folkeskare i eftermiddag.
IVRIGE FANS
Den hast, det vokser med lige nu...
det vokser så hurtigt. Jeg har gjort det her i 14 år,
og de ting, vi gør med de drenge,
har jeg aldrig gjort før.
De satte turnebilletter til salg,
og de udsolgte Madison Square Garden,
så de tilføjede en dag til,
og den blev også udsolgt,
så tredje dag, og den blev udsolgt,
UDSOLGT
og vi havde ikke plads til en fjerde.
Byd velkommen til Jonas Brothers!
-Jonas Brothers! -Jonas Brothers!
Jonas Brothers.
Mine damer og herrer, Jonas Brothers.
FRA DRENGE TIL MÆND
De havde tre album i top ti,
en guldplade på en uge,
Camp Rock fik platin, deres første album fik platin,
den her plade fik multi-platin.
TILLYKKE
Grammy-nomineringerne for bedste nye kunstner,
er Jonas Brothers.
Lige nu laver vi en demo til Stevie Wonder,
som vi skal optræde med.
Og at Stevie Wonder vil spille med os,
det bliver fantastisk.
Dette er nomineringerne for bedste nye kunstner.
Kom så, Stevie!
Hvordan går det? Har I det fantastisk?
Jeg smiler konstant.
Man kan ikke finde på den slags.
Oplevelserne er uvurderlige.
Vi sad på et fly og spillede vores nye album,
før vores andet album var udkommet,
mens vi modtog tallene fra turneen.
"Vi har lige udsolgt i Idaho"...
mens vi hørte den nye plade.
Det er ligesom i en film.
DEN BRÆNDENDE DRAGE
Men det skete virkelig.
Tænk over det.
For to år siden kørte vi i en minibus.
Og nu lejer vi en 757 til at tage på turne.
Det er sindssygt.
Der er ingen anden måde at sige det...
Niv mig, det sker virkelig, åh gud.
Joe sagde: "Det er vildt, mand,"
og energien var helt ufattelig.
Jeg drømte om at være på en hitliste.
Det faktum at vi var på "hitlisten,"
var bare fantastisk.
Jeg tror, at fansene forelskede sig i brødrene,
fordi de repræsenterede noget for dem.
Jeg tror, at de betød mere end musikken.
Jeg tror, at de betød mere end koncerten.
De var sådan en positiv kraft.
Det satte folk virkelig pris på.
Det var fantastisk at se.
blandt... ustoppelig...
vej til berømmelse...
deres konstante taknemmelighed.
De tog aldrig noget for givet.
Det skøre var de sange, vi havde skrevet,
i et lille hus...
i Little Falls, New Jersey...
blev sunget af...
halvfjerds, 80.000 mennesker i lande, hvor...
engelsk ikke var modersmålet.
En af de få gange, jeg ville ønske, at jeg kunne
genopleve det, for det var så forbløffende
og sådan et smukt syn.
Tre fyre fra Jersey
der...
aldrig har haft så meget...
at de pludselig nu er berømte, og folk kender ens navn.
Det var fedt.
Jeg tror ikke, at jeg forstod, hvor stort det var..
Jonas Brothers er her.
Sasha og Malia er store fans.
-Jonas! -Jonas!
På et tidspunkt var det så stort.
Det var sindssygt.
Det gik fra at være fedt...
til, "burde vi være bange?"
Hvad der begyndte at ske....
er, at det bliver så stort, at man ikke kan styre det.
Og der er for mange dele i spil.
I stedet for at finde flere folk, de stolede på,
begyndte de at påtage sig mere selv.
Joe, hvor skal vi hen?
Vi skal til...
catering, men vi skal give interview.
Det føltes altid, som om det kunne forsvinde med ét.
Det er derfor, vi gav alle interview, tog til alle fanmøder.
Vi sagde aldrig nej, så vi var udmattede.
Jeg spillede det her spil forleden...
SYDNEY, AUSTRALIEN JUNI 2018
...det er sjovt, fordi det er spørgsmål, vi...
enten selv skal besvare, eller....
også kan det rettes mod alle andre.
Og jeg tror, at hvis man tager en stor slurk af sin drink, hvis...
to mennesker ved, at man ikke svarede helt ærligt.
Er det fint?
Jo mere vi drikker, jo flere spørgsmål besvares der, så...
Joe.
Okay.
"Er der nogen i dit liv, du virkelig bærer nag imod?"
Ja, den ballerina, der...
Der talte om din lille penis?
Hun talte om min penis, ikke...
Hun talte ikke om en lille penis.
Den ballerina.
Selv i dag mener jeg, at hun ævlede, og det er ikke i orden.
-Drik det hele. -Drik det.
Men det var sandt.
Lige meget. Det var et forfærdeligt svar.
Klar? En, to, tre...
-Bum! -Nick.
Hit med det.
"Fortryder du noget?" Selvfølgelig. Jeg fortryder alt muligt lort.
Lad os specifikt sige, at Jonas... The Brothers.
Ja, det er altomfattende.
Den største fortrydelse omkring Jonas Brothers...
Sæson to af Jonas.
Det er en stor fortrydelse.
Den burde vi ikke have lavet.
Den hæmmede os virkelig, ikke? Jeg føler, at den...
bare var et skridt træk.
-Ja. -Det var bare ikke tidspunktet, og...
Og vi kunne bogstaveligt talt ikke udvikle os på grund af den.
Det blev præsenteret for os, som om serien ville hjælpe med
at forsætte brandet overalt.
Så det er relevant, når man ikke er på turne.
Lad os nu ikke gå med solbriller om aftenen.
Serien var ikke god.
Den føltes bare ikke som os længere.
Den føltes ung.
Og vi var ved at være voksne.
Den passede ikke til os,
til det band, vi blev,
til de sange, vi skrev.
Det var næsten to forskellige identiteter.
Den var lavet til otte- eller tiårige.
Det ville bare gøre en usej.
Jeg tror, det påvirkede opfattelsen af bandet,
at det var en spøg... De er ikke ægte, de er robotter,
og så var det...
Og tak.
Flot optagelse, venner.
-Det er noget vås! -Ja, vi har kraftsuseme fået nok!
South Park lavede et afsnit om Disney og kyskhedsringene.
Hvad er alt det, jeg hører om at I ikke går med kyskhedsringene?
De sagde, at Disney skabte et band
med typiske boyband-brødre,
alt var perfekt,
og at de brugte kristne kyskhedsringe
som en måde at sælge musik til børn.
Vi vil ikke sælge sex til små piger længere.
Ringene bliver på.
Så nægter vi måske bare at gå på scenen.
Jeg mener....
det ramte ikke helt ved siden af.
Guds yndlingsjomfruer, Jonas Brothers,
vil optræde til VMA i år.
Åh gud!
I kirken blev det opmuntret, at man gennemgik det her program,
hvor man skulle vente på den rette eller på ægteskabet.
Alle mine jævnaldrende gjorde det, så jeg tænkte: "Okay, fint."
Da jeg var omkring 15, tænkte jeg: "Hvad?"
Hvad er det her?
Ejendommen indeholder seks soveværelser og ligger i et lukket kvarter.
Hvad skal tre jomfruer med seks soveværelser?
Og sådan var vi ikke, det var bare noget...
vi gjorde som børn.
Men vi gik med ringene i den første tid med bandet,
da det blev populært.
Og da var det for sent og i medierne.
Hvis I ikke vidste det, går alle Jonas-brødrene
med en lille ring som tegn på deres engagement i Gud.
Jeg ville tage det mere alvorligt, hvis den sad på kønsdelene.
Vi havde al den succes, og det var det eneste, vi kunne
høre om eller fokusere på.
De ting, folk sagde om os.
Det var pinligt...
at være klar over den vittighed i den virkelige verden.
Når jeg gik til en sportskamp...
...og de satte os op på storskærmen,
buhede de af os.
Som sportsfan...
sårede det mig, for jeg tænkte: "Jeg er en af jer."
Jeg er ligesom jer.
Det er sjovt, for vi har aldrig
talt om skuffelsen ved de ting.
Vi arbejdede bare videre.
Det skabte en opskrift på...
frygt og paranoia og usikkerhed.
Jeg tror, det begyndte at slide på drengene.
Tror du, at det var der, tingene begyndte at ændre sig?
Jeg tror, at jeg blev frustreret, fordi...
Jeg var til de timer for at skrive musik,
og så ville I ikke,
så jeg følte lidt et nag,
en snert af vrede over, at I ikke...
var der i det med mig,
kreativt set føltes det skidt.
Kronrag os.
Hvad jeg sagde, er, at efter i år, har vi brug for...
Der skal være en god pause.
Tænk over det.
Mand, Daft Punk.
Det føltes som en tikkende bombe.
-Kom så. -En virkelighed, vi måske
måtte se i øjnene i vores.. og som kunstnere...
At den her plade, vi laver nu,
måske ikke bliver så stor som A Little Bit Longer.
Tror I, at en af jer måske viser sig
at være gruppens Justin Timberlake og bryder ud af gruppen? Joe?
Vi taler ofte om soloprojekter, og for os...
ville det ikke være solo,
-men et biprojekt. -Virkelig?
Vi kan ikke bare bryde bandet,
for vi bor sammen,
så det bliver svært.
Jeg var frustreret rent kreativt...
jeg følte, at jeg havde musik i hovedet,
som jeg kunne lave alene eller med et sideprojekt, og..
i stedet for frustration over, at jeg ikke kan det
i den her kreative situation, så lad mig gå et andet sted hen.
Jeg så Administration som en flugtvej.
Det var skønt at være i et miljø, hvor hvis jeg hørte noget,
kunne give dem en reference eller en følelse,
og alle i lokalet kunne det.
"Lillian spurgte, om vi til pladen...
...kunne stoppe rygterne om, at Jonas Brothers bryder op."
Den oprindelige idé med den her plade var,
at det var et sideprojekt,
og det er stadig konceptet.
At vi opløser bandet,
bør man ikke bekymre sig for.
Og Nick, denne vej.
Efter Administration...
flyttede jeg til New York City.
Og det var i en forstand en slags collegeoplevelse, hvor...
du ved, jeg...
jeg var alene for første gang. Uafhængig.
Da jeg første gang gik til øvetime for...
How to Succeed, var jeg lidt nervøs.
Og det var...
medrivende.
Jeg følte virkelig, at mit arbejde på scenen blev anerkendt.
Jeg morede mig virkelig.
Jeg var så glad på hans vegne, for jeg vidste, hvor glad han var,
men jeg var bange. Det var på Jonas Brothers' højeste.
Han fik en smag for, hvordan det var at være alene,
og det var fedt.
-Hvordan går det derinde? -Godt.
På det tidspunkt følte jeg, at jeg ville have et normalt liv
og lave mit eget.
-Undskyld mig, venner. Tak. -Godaften.
Rejse...
møde piger, date, bare slappe af.
Jeg prøvede at finde mig selv.
Jeg var udenfor Brothers for første gang nogensinde...
for at finde uafhængighed
og for at se, hvad der var derude udover Jonas Brothers.
Jeg var inspireret,
og jeg kunne ikke vente med at fokusere
på min egen musik.
Og jeg lavede en R&B-pop-plade.
Det var helt sikkert en spændende tid.
Jeg prøvede at bevise mit værd,
sikkert for mine brødre, men for alle,
at kunne gøre det uden Kevin og Nick,
og jeg begyndte at klæde og opføre mig anderledes,
og musikken klarede det ikke så godt, som jeg havde forventet.
Det var vel en lille dosis virkelighed.
Mine tanker på det tidspunkt var...
her er min første fiasko.
Jeg tror, at det var...
hårdt for mig, fordi jeg følte...
at jeg ikke kunne noget uden mine brødre,
det var pinligt.
Så fremfor at blive i bandet og populariteten
og at tage en turne til
og mere musik og at presse citronen,
så havde vi lyst til at tage en pause.
Og på det tidspunkt var det...
Danielle var en normal pige fra New Jersey, hun var frisør.
Vi forelskede os og blev forlovet.
Jeg følte...
at jeg var min egen.
Kevin, du må kysse bruden.
Efter fireårs vanvid levede jeg på bedste vis.
Det var rart bare at være sammen. Vi havde brug for det.
Aldersmæssigt...
Jeg er fem år ældre end Nick.
Jeg ville være færdig med college på det tidspunkt,
jeg ville have haft de erfaringer,
jeg ville kunne have gået på en normal date.
Efter jeg blev gift, ændrede mine prioriteter sig lidt.
Og så blev vi tilbudt et realityprogram.
Jeg ville lave det.
GIFT MED JONAS
Og pludselig sendte de et hold
til vores hus i Denville i New Jersey,
og vi optog et pilotafsnit.
For første gang var det mit.
Jeg følte, at jeg kunne gøre det godt i det miljø.
Vi filmede alle de her ting...
og pludselig ændrede alt så, da...
da Jonas-familien dukkede op, og det...
blev sært.
Hele vores liv var et lukket møde,
og Kevin inviterede kameraer med til det møde,
og vi følte, at han ville dele mange af vores ting,
som folk ikke skulle vide.
Joe og Nick ville ikke have noget med det at gøre.
De var tvunget med i programmet.
Vi brød os ikke om ideen om...
at et realityprogram kunne diktere, hvem vi var.
Og at se det hver søndag var ikke sjovt for os.
Vi samlede bandet igen,
og på mange måder føltes det, som om vi var nødt til det...
men denne gang var alt anderledes.
Vi troede, at på grund af vores succes,
eller på grund af navnet,
ville det få succes.
Vi tog fejl.
Vi udgav et par sange, der ikke rigtig ramte plet.
Vi spillede nogle koncerter,
og færre og færre mødte op,
og det føltes bare ikke, som om noget... fungerede.
Vi var tre mennesker,
der levede i forskellige virkeligheder, af hvad Jonas Brothers var.
Vi havde mistet overblikket over, at vi bare var et band,
der morede os.
Folk holdt af at se os glade, og vi var ikke glade.
Vi besluttede bare, at vi kunne overvinde det, og...
sådan fungerer det bare ikke.
Vi er på vej på turne.
Virkeligheden begyndte at slå mig.
Vi var alle så frustrerede.
Og intet fungerer.
Vi hader dybest set hinanden.
Jeg ringede til min far, og han hentede mig faktisk
og kørte mig rundt i L.A. i to timer...
og snakkede om aftenen før, hvor jeg fik et panikanfald.
Vi snakkede om det hele. Og jeg...
var fuld af angst.
Han sagde: "Jeg føler, at jeg kæmper imod...
noget, der ikke fungerer.
Jeg har givet alt, hvad jeg har til den her musik,
men jeg er her, Joe er der...
Kevin er derovre...
og jeg kan bare ikke længere."
Det var...
uhyggeligt, fordi jeg ikke bare var...
manager på det tidspunkt.
Jeg er faren.
Så jeg besluttede, at den bedste måde at håndtere det
var bare at...
være så ærlig som mulig.
Så vi gik til det møde,
og Nick sagde faktisk:
"De forventer det sikkert."
Det gjorde de ikke.
Så Joe og jeg satte os ned,
og Nick sagde:
"Som I ved,
har tingene ikke været de samme,
og Jonas Brothers bør ikke fortsætte."
Det var ikke: "Mit hjerte er ikke med,
og jeg vil være ærlig som...
bandmedlemmer og brødre, og det er her, jeg her."
Det var "Bandet er forbi."
Jeg vil lave ting uden jer,
og jeg har besluttet mig."
Ingen af dem sagde noget.
Jeg husker at kigge på Joe
og sige: "Vent... Hvad?"
Jeg følte mig forrådt.
Jeg følte mig løjet overfor, vred.
Følelsesløs.
Og Joe sagde: "Jeg har intet at sige til dig."
Joe var lukket ned.
Jeg så min bror blive knust indvendig.
Jeg var 25, 26.
Jeg havde aldrig kendt andet.
Det var det her, jeg elskede mere end noget andet.
Og at nogen, man elskede så højt,
kunne tage det fra én så hurtigt, det var...
det var hjerteskærende.
Han sagde: "Du får en smag på...
solosucces...
og så glemmer du al vores arbejde sammen."
Hvad der gjorde mest ondt, var, at det kom fra Nick,
fordi han...
er min bedste ven,
og jeg troede, at jeg, Kevin og Nick skulle gøre det her for evigt, og...
at det var os...
imod verden, ikke?
Og så brød Joe endelig sammen. Han sagde:
"Vil du være færdig?
Fint. Vi er færdige."
Gå venligst væk fra vejen.
Det var da, jeg vidste...
at bandet var færdigt...
fordi Joe og Nick var...
tætte som bare pokker.
Hvad så, Nick?
Fansene var chokerede over nyhederne om,
at brødrebandet sagde stop.
De ville give ren besked.
Det store spørgsmål, Kev...
JONAS BROTHERS OPLØSES
...hvorfor nu? Hvorfor?
Går I helt sikkert fra hinanden?
Vil du ikke sige det?
Hvad er problemet?
De vil vide det, alle vil vide det.
-I et stykke tid... -Vil du ikke sige det?
...var det mørkt.
Okay. God dag.
Jeg fik en otter på Nick. En tier... Nå, det er til mig.
"Hvorfor spillede du
Jonas Brothers' radioshow, efter vi gik hver til sit?"
Hvad jeg fik at vide, var, at radiostationen sagde:
"Hvis du ikke spiller til de show, spiller vi aldrig Jonas Brothers,
eller nogen Jonas på radioen...
igen."
Det bliver: "Joe vil spille sin musik,
Nick vil lave sin musik.
Ingen Jonas Brothers-musik.
Så Kevin, det er okay, du behøver ikke være der."
Okay, fint.
Fint. Vi spiller jo ikke sammen.
Så var hele sættet, at de sang alle Jonas Brothers-sangene.
Alle de store hits, de store øjeblikke...
og jeg var der bare ikke.
Jeg tror, at det var mit livs sværeste øjeblik.
Jeg tror, vi følte, at du holdt os tilbage.
Det er sandt.
Der var nok...
øjeblikke, hvor Nick og jeg ville...
lave vores eget...
og vi følte...
at din fokus ikke var der længere, og...
at det ikke var din prioritet og....
at starte en familie var, og...
og dit guitarspil virkede som en andenprioritet.
Og jeg tror, at vi begge ville fortsætte med musikken.
Og jeg tror, at vi havde de her koncerter forude.
Tænker jeg tilbage, kan jeg se, hvor forskruet det var
at tage
til en Jonas Brothers-koncert, når du ikke var med,
men det tog tid at forstå, at have...
nogen i mit liv, der...
Jeg ville gøre alt for at se Sophie i en time.
I alle de år var musikken vores første kærlighed,
det var bandet.
Så for mig, som...
teenager og ung voksen,
at se dig prioritere noget andet...
var slemt.
Men det tog mig lang tid at forstå.
Du fandt kærligheden som meget ung.
Og jeg tror også, at du ved nu...
at det er en balance.
Den gang følte vi ikke, at du forsøgte på det.
Det føltes bare, som om du sagde: "Showet er forbi. Vi ses."
Og vi tænkte: "Hvad fanden? Sommetider er kontakten til brødre
så vigtig."
Og det forstår jeg.
Jeg elsker dig. Jeg er ked af, at du måtte...
gennemgå det.
Ja.
Lad os fortsætte.
Lad os lade det ligge.
Jeg har mit kort.
Jeg så ham ikke til jul det år.
Jeg så ham ikke i højtiden.
Men hvad der var svært for mig, var...
da Alena kom...
og vi ikke talte sammen.
Det var første gang, jeg så mine brødre
siden opløsningen.
Nick kom til mig som 21-årig og sagde:
"Jeg føler mig som et fortidslevn."
Og det var virkelig svært.
Jeg tror, at mange mennesker i mit liv...
gav min evnen til at have det godt lidt for stor tiltro
i den periode.
Jeg følte bare ikke, at jeg fortjente...
at gå i opløsning, fordi jeg havde startet den her...
meget svære samtale.
Da Nick forlod bandet, var det en svær tid for ham,
men fordi vores historie var så lang,
var jeg klar over, at han var en dygtig sanger og sangskriver,
og han vidste det også.
Hans ambition var intakt.
I et stykke tid drev alt det her "du skal være god eller den bedste til noget,"
mig til vanvid.
Der er ikke et specifikt øjeblik, jeg kan se på
og sige: "Alt ændrede sig her."
Men da "Jealous" udkom,
var jeg klar til at udvikle mig.
Jeg er stor fan af den nye sang.
Han blev mere og mere karismatisk som ung mand.
Tillykke med al din succes.
Han var klar til at blive verdensstjerne.
Jeg arbejdede med mere frihed, og jeg nød det virkelig.
Jeg begyndte at indse, at...
når man morer sig med det, giver det genlyd.
Alt faldt på plads.
Jeg tænkte: "Næste kapitel. Kom så."
Tak!
Joe kom og sagde: "Jeg kan se, hvad Nick laver,
og jeg har også mere i mig."
Den første omgang sange, jeg skrev, var...
Jeg kan ikke forklare stilen, for den findes ikke.
Og jeg tænkte: "Jeg tror ikke, nogen vil forstå det."
"Cake By The Ocean," jeg hører den hver dag.
Og det elsker jeg.
Det er sjovt, at du er nomineret til bedste nye kunstner.
"Vent lige. Han har vist været her i nogle år."
DNCE!
DNCE lod mig være så vild og fri, som jeg kan være.
Jeg kunne glæde mig skørt og skifte hårfarve hver uge
og bare leve livet.
Jeg blev mere selvsikker.
Jeg fandt tilbage til mit yngre jeg.
Og fandt det sted, hvor jeg kunne udvikle mig som kunstner...
og folk accepterede det.
Det var mit eget lille paradis.
Din bror har stor succes som solokunstner.
FRA "OCEAN" TIL VORES SCENE
Du har DNCE. Er Kev bare genert... Hvor er Kevin?
Jeg tror ikke, at jeg forstod...
hvad det ville gøre ved mig...
efter det var sket.
Selv i dag...
bliver jeg dagligt spurgt, om jeg er Joe eller Nick.
"Er du Joe Jonas? Er du Nick Jonas?"
"Nej, jeg er Kevin."
HELIKOPTERE
Hele mit liv...
har jeg været så bekymret for succes.
Og jeg følte, at der altid var en skruetrækker i mit hoved, der sagde:
"Du skal have succes, du skal jage drømmen,
du skal have alle førstepladserne."
Men jeg fandt ud af, at succes
ikke altid er forbundet til berømmelse og rigdom
og priser og al den slags.
-Hallo? -Hej, skat.
-Hej. -Hej. Hvad størrelse bruger Valentina?
Hvilken størrelse bleer? Tre, fire, fem? Jeg kan ikke huske det.
-Fire. -Fire?
Ikke den lilla, så den her. Okay, fint. Jeg har den.
Okay, fedt. Jeg elsker dig.
Jeg elsker dig. Farvel.
Min identitet nu er bare...
Jeg er far.
Jeg er ægtemand. Jeg...
er lidenskabelig omkring d ting, jeg holder af.
Det var fantastisk, da Kevin fik børn. Han...
Han blev en leder.
Og sådan har jeg aldrig set Kevin før.
Der var nogen, der sagde: "Du ser bekendt ud."
Min datter sagde: "Det er, fordi han er en Jonas Brother."
Har I det godt? Har I sovet godt?
Det sagde en fireårig til hende.
Men...
det begynder at blive underligt, for den del af mit liv er død nu.
Her.
Det er ikke længere min identitet.
og det var en rejse at kunne sige:
"Tidligere Jonas Brother."
Vil du lege?
Lad være med det.
Hvis du skal være rigtig rockmusiker, skal du gøre sådan.
Træk alt dit hår op foran ansigtet sådan.
Alena har kun hørt musik.
Hu har aldrig set far på scenen.
At kunne se hende i det publikum...
se mig gøre, hvad jeg var bedst til så længe...
Og hun kender mig som sin far.
Hun kender ikke den storslåede person.
Det er sjovt, at man bruger så lang tid
på jagten på lykken og...
de ting, man tror, vil give én lykke i livet, og...
ikke at indse, at det har været der hele tiden.
At slippe min vrede og min sorg...
det tog tid.
Jeg så hellere...
at vi var brødre, og ikke lod...
lod....
vores band diktere vores forhold.
Nick sagde meget afslappet. "Jeg savner at optræde med jer."
Jeg hørte ham ikke rigtigt.
Jeg sagde bare: "Ja, fint," og så fortsatte jeg.
Jeg ville umuligt gøre det igen. Det var dengang...
indtil jeg tænkte: "Nej, jeg savner det faktisk."
Selv efter jeg fik solo-succes,
savnede jeg at dreje hovedet...
og...
se dem.
Lidt rustent.
Men vi har intet pladeselskab...
-Otte år. -Det lyder stadig godt.
Vi begyndte samtalen med:
"Jeg gør det her...
hvis vi kan more os sammen."
Det er nok seks, syv år siden, vi alle tre
har været sammen.
Vi brugte det sidste år på at rejse verden rundt sammen
og virkelig finde forbindelsen.
-At grine og tale og mindes. -Hej!
Alle de ting, vi plejede at gøre sammen,
og jeg savnede det.
Vi fik alt ud. Vi holdt intet tilbage.
Det krævede tilvænning...
det var ikke barneleg det hele.
-Rør den ikke! -Ja, rør den ikke.
-Hvad laver du? -Jeg ruller den...
-Rør den ikke. -Se, hvordan du har lagt det.
Det er noget fis.
Og det er en del af at genoprette kemien og kammeratskabet
og broderskabet.
Og det vil være en proces.
-Gå tilbage. -Forsvandt det?
Ja, fordi du stjæler telefonen. Vent.
Der allerede små ting, som vi alle gør,
der nok irriterer de andre grænseløst.
-Giv mig min telefon. -Ja, men vi tager målebåndet.
-Jeg er ligeglad med... -Jeg vil vise dig, hvor præcist det er.
-Giv mig den telefon! -Joe kan ikke klare det.
Kom med målebåndet!
-Første gang i Australien. -I har taget regnen med.
-Skål. -Salud.
-Skål. -Salud! Rart at møde jer.
Jeg vil virkelig gerne have en chance til
med dem...
så jeg kan nyde hvert øjeblik med mine brødre.
Jeg kan...
smile... mere.
Det er svært at vælge ét, men mit stolteste øjeblik er nok...
det sidste år...
for det er det år, hvor...
jeg er vokset som person, og jeg er vokset med mine brødre.
Det har været en lang vej.
Vi har været igennem så meget.
Ved at finde mig selv...
Fandt jeg også en partner.
Virkningen af at forelske mig, gør, at jeg vil være en bedre mand.
Et bedre menneske.
Og i sidste ende en bedre bror.
Vi har alle været adskilt...
og virkelig fundet os selv.
Jeg fokuserede på min familie...
på at være den bedste mand og...
far, som jeg kunne.
Tiden væk fra hinanden var nødvendig.
Jeg har kunnet følge andre kreative muligheder
og eksperimentere med livet på en helt ny måde.
Jeg følte mig inspireret.
Det førte mig til noget større, end jeg kunne forestille mig.
Kærlighed.
Og den kærlighed...
har ændret mit liv
for evigt.
Alt er fantastisk.
Min mand.
Jeg tror, at brødrene...
måtte vokse fra hinanden...
for at få perspektiv.
De har indset, at hvis man kan komme gennem livet
med et par...
intakte nøgleforhold...
så har de nu perspektivet på, hvor særligt det er.
Jeg tænkte kun på, at de ville have de godt som brødre.
De klarede sig igennem det.
Der er bands med brødre, der ikke taler sammen...
der hader hinanden...
Ikke mine sønner.
-Det handlede ikke om pengene... -Jeg elsker jer.
det handlede ikke om musikken...
det handlede ikke om berømmelsen.
Det var:
"Hej, brødre...
skal vi lave noget fedt sammen igen?"
JAGTEN PÅ LYKKEN
Kan du tro det?
Jonas Brothers er samlet igen ud af det blå
og udgiver "Sucker," som er skøn.
Men de er faktisk det første familie-band,
der får en debutsang på nummer ét på Hot 100.
-De er blevet voksne. -Ja.
Jeg falder glad i søvn
vel vidende, at Jonas Brothers er samlet igen.
Jeg er deres største fan.
Jeg kender alle tekster til alle sange.
Jeg kender alle historierne om, hvordan de blev til.
Jeg elsker virkelig deres musik.
Tak.
Jeg knækkede en tand til en koncert. Jeg havde mikrofonen og...
Lige her. Jeg knækkede en tand.
Kan I se det? Ja.
TAK, FORDI I INSPIRERER OS
Tekster af: Anders Langhoff