Hvad fanden?! Slip mig!
Hvad fanden?!
Fat det dog! Lad mig være!
Sov.
Hvad sker der?
Hvor fører I mig hen?
Vent! Stop! Hjælp! Hjælp!
- Hvem er I? - Vi får problemer med hende her.
Stop nu.
Hvad vil I mig?
Sig nu noget.
Hallo?
Fandens.
Vent, kom tilbage!
- Må jeg... - Nej!
- Hør lige.
Hvordan skal jeg komme på toilettet?
Okay...
Er du sulten, pige?
Fint.
Vent! Kom tilbage, jeg skal nok spise!
- Fandens
Jeg kan ikke nå den.
- Fandens
- Hjælp! Hjælp
Nej!
Hallo?
I... I skiderikker.
Hallo? Hallo?
Uartig lille pige. Uartige hunde får ingen morgenmad.
Sikke et rod.
Forøg beroligende middel med 10%
Rens kennelen...
...og subjektet.
Hvad fanden!
Skal det her forestille et bad?
Hvad vil I mig egentlig?
Hvad vil I?
Respons: Opgrader til hundehalsbånd.
Vær lydig og gå kun.
- Vær lydig og gå kun
Nej! Slem hund!
- Nej! Slem hund
Respons: Introducer subjekt 5399.
Fandens.
Hallo?
Jeg kan høre dig. Ved du, at du snorker?
Jeg snorker ikke.
Jo, du gør, men det er okay.
At høre dig de seneste dage er første gang, jeg ikke har følt mig ensom
- siden alt det her begyndte. - De seneste dage?
Er der gået så lang tid?
Du ved vel, at der er andre rum som det her? Mindst to.
Jeg så dem, da de trillede mig herind. De troede, jeg var bevidstløs.
Og de hælder noget i maden. Jeg holdt op med at spise for længe siden.
Det lyder sikkert tosset, men det er dette sted.
Ved du, hvor vi er?
Det ligner en slags slagteri.
- Hvad tror du, de vil os? - Jeg vil ikke finde ud af det.
- Heller ikke jeg
Hvad hedder du, tosse?
- Adam
- Adam.
Jeg hedder Lisa, og bliv nu ikke vred, men jeg er ikke helt sikker på
at du ikke er et resultat af mine mulige narkohallucinationer lige nu,
så jeg skal have bevis for, at du eksisterer.
Jeg vil bare se dig.
Jeg er for enden af gangen.
Du kan du se. Jeg er virkelig.
Du aner ikke, hvor dejligt det er at se et venligt ansigt.
Eller måske gør du.
Spis det ikke! Det gør dig medgørlig og får dig til at hallucinere.
Du skal være klar i hovedet.
Jeg vil ikke gennemgå det her alene.
For det første...
...er jeg så klar i hovedet, som jeg kan blive.
Og for det andre bør du spise noget Du bliver svag.
Og for det tredje...
...er vi vist i samme båd, så vi er ikke alene.
- Du har ret
Vi er ikke alene.
Hvor længe har han stået der? - Det ved jeg ikke
- Men det er ikke første gang, jeg ser ham. De er tre eller fire
- De står bare og glor. - Til helvede med dem!
- Jeg giver dem ikke noget at se på. - Hvordan kan du være så afslappet?
Hør, de svin kidnappede os og tvinger os til at være i disse beskidte
betonkasser og behandler os som hunde. Jeg vil skide på, hvad de mener.
Spis.
- Spis. - Det her føles ikke godt.
- Du burde altså spise. - Spis nu!
- Nej! - Slem hund.
Nej... Nej, nej, nej!
- Lad ham være! - Hold kæft, kælling.
- Du har været en meget slem hund. - Nej, lad være!
Tag ikke røven på mig, dreng.
Respons: Isoler kvinden, indtil manden falder til ro.
Adam?
Hjælp! Hjælp!
- Fandens
Du bander meget.
- Fandens. De har flyttet os
- Er du okay
Jeg har det fint.
Jeg er ked af, at de gav dig et elchok.
Du havde ikke behøvet at gøre det.
Du behøver ikke hjælpe mig, men tak.
Hvor førte de dig hen?
Jeg ved det ikke. Men det var et rum mindre end det her, en isolationscelle.
Jeg drømte noget underligt. Min gamle kæreste dukkede op.
Hvor længe var jeg væk?
- Det ved jeg ikke. - Var det en time eller en dag?
Jeg kan ikke huske, hvornår jeg spiste sidst.
Jeg er ved at miste grebet, og når man ikke er her...
Adam.
Vi skal nok klare det.
Det lover jeg.
Fortæl om din familie.
Jeg er den yngste af tre brødre...
...med omkring otte år
Min ældste bror er styg.
- En dag listede jeg ind på hans værelse efter skole
- Han havde købt en ny Playstation for penge fra et sommerjob
Jeg vidste, at han ville komme sent hjem, så jeg listede ind...
Tiden løb fra mig, og pludselig hørte jeg hans vrede stemme udenfor.
Han kom tidligt hjem fra fodbold og slog mig så hårdt på knæskallerne
at jeg ikke kunne gå. Jeg måtte tage fat i tæppet og trække mig ud.
Men det var det værd.
Brødre er de værste.
Min mor arbejdede meget.
Og min storebror passede mig, da jeg var lille.
Da han fik kørekort, sagde han til mor, at han passede mig,
men han låste mig ikke i kælderen, så der ikke skete noget, mens han var væk.
En gang... var mor væk hele weekenden...
...og min bror gik ud fredag aften og kom først hjem sent om søndagen.
Hun fandt mig ikke før næste morgen. Min bror overbeviste hende om
at jeg havde låst mig selv inde i kælderen om natten.
Hun... fortsatte med at lade ham passe mig...
...i de kommende år, og hver gang blev jeg låst inde i kælderen.
- Jeg har stadig på fornemmelsen, at nogen vil finde mig
Er du sikker på, at du vil spise det der? Han rørte ikke selv ved det.
- Det der var næsten morsomt
Jeg mener det. - Det gør jeg også
Spis.
Det er ikke så tosset.
- Nej, vel? - Jeg mener...
Det kan skyldes, at vi har været her så længe, at vi er forvirrede.
Det er ikke så ækelt, som det ser ud.
Hallo?
Hvad?
Du snorker vist også.
Det burde jeg have sagt.
Hvordan har du det?
- Ret godt, faktisk. - Også jeg.
Det var det bedste, jeg har fået, siden jeg kom hertil.
Jeg er ligeglad med, om de hælder noget i maden, hvis vi får det igen.
Tænk, at jeg sagde sådan.
Vent lidt, hvad var det første, jeg sagde om maden?
- Noget om at hallucinere. - Se mig i øjnene. Er mine pupiller store?
- Dine pupiller er fine, men de flyttede os i søvne igen
Hvisker vi, hører de os ikke. Nu skal vi planlægge vores flugt.
- Fint. Hvad har du tankerne
Sig nu ikke alle idéerne på en gang. - Jeg har en idé
- Jeg skal bare udtænke nogle detaljer. - Fint.
Behold dine hemmeligheder, men... slap af.
Lad det komme til dig. Rom blev ikke bygget på en dag.
- Og du? Har du nogen idéer? - Vi skal have halsbåndene af.
Så længe vi har dem på, kommer vi ikke ud herfra.
Lad mig se.
- Du er meget varm. - Det er du også.
Hør, jeg vil ikke ønske det her for nogen...
...men jeg er glad for, at du er her.
I lige måde.
- Lov, at hvis vi kommer ud... - Når vi kommer ud.
Når vi kommer ud herfra... så finder vi de svin, der gjorde det her mod os.
Rør ikke hinanden.
Du behøver ikke gemme dig. Skid på ham!
Vi lægger os til at sove.
Vi vil ikke have, at de deler os.
- I skal ikke ignorere mig
Adam?
- Lisa
- Lisa! Er du okay
Sluk for det! Kom nu!
Respons: Fortsæt integration.
- Hvad laver du? - Jeg vil væk.
Vi kommer ikke ud lige nu. De iagttager os.
Stol på mig. Det her var min plan.
Okay...
Fandens.
Mayday.
Mayday! Ananaspizza!
Hvad skete der derinde? Vil du gøre vores liv sværere?
- Jeg troede, du havde kontrol. - Det har jeg! Eller det havde jeg.
- Men det gik så stærkt. - Jeg sagde jo, at det var en dårlig idé.
Adam er en ukendt variabel. Det gør ham uforudsigelig og farlig.
Lisa, det var ikke det her, vi tænkte os, da vi udviklede eksperimentet.
Ja, lad os tale om det. Hvornår indførte I elchok og psykofarmaka?
Godt, vi slukker for hegnet, men beholder kvægføden.
- Hvem har sagt noget om psykofarmaka? Vi anvender et mildt bedøvelsesmiddel.
- Så testpersonerne forbliver lydige. - Lydige?
Og det, jeg så i isolationen? - Jeg siger ikke, du ikke hallucinerede,.
- Men du er nok bare svækket og dehydreret. Spis
Du behøver ikke fortsætte, hvis du føler, at dit helbred er i fare.
Vi har mange flere testpersoner.
Rum tre er særlig fascinerende. Vi har før to alfahanner sammen...
Fra rivaliserende college-foreninger. Og når vi sætter en kvinde derind
bliver det primalt.
Ærligt talt er det måske bedst at tage jer to ud, inden nogen kommer til skade.
Og hvordan vil du forklare Adam det her?
- Alle andre bliver jo betalt for det her. - Jeg sagde jo, at jeg har en plan.
Vil du sige, beklager, at du var fanget? Tak, fordi du ikke ringer til politiet?
Eller håber du, at han bliver så seksuelt ophidset, alt blodet strømmer til pikken
- og han glemmer, hvad der er sket her? - Stop nu.
- Hvad? Det er da morsomt. - Grin bare.
Men opdager Fisher det her, er vi færdige.
Hun forlangte at få besked, hvis der skete noget uventet.
Hvor er Fischer nu?
Hjemme for at sove. Klokken er næsten tre om natten..
Hvorfor får vi mad klokken tre om natten?
Stille.
Hej, hvorfor er du vågen?
Vi havde strømafbrydelse, så kameraerne er slukkede, til routeren genstarter.
Opsætningen her er håbløs. Hvis du lader mig ordne det...
Nej, du behøver ikke komme. Kameraerne er på om fem minutter.
Højst ti minutter, okay?
Og så lagde hun røret på.
Fandens også.
- Selv tak. - For hvad?
Fordi jeg slukkede kameraerne, da din kæreste lavede sig lille nummer.
Du er heldig, at live-streamingen har en forsinkelse på ti sekunder.
- Jeg kunne kysse dig lige nu, George. - Ja, gør det.
Jeg skal ind igen.
- Jeg er kommet for langt til at stoppe. - Ja, jeg købte dig ti minutter.
Gør, hvad du skal, og gå tilbage til dit bur.
- Så du, hvordan jeg klarede Fischer? - Ti nu stille.
Det var macho.
Jeg regnede ikke med, at I ville kidnappe mig på gaden.
Vi ville give dig samme oplevelse, som vi giver de andre.
Jeg spiller min rolle, for kameraerne og de andre fanger.
Du var meget overbevisende. Især med Adam.
- Erika, lån mig lige din telefon. - Nej, du kender reglerne.
- Jeg skaber reglerne. - Afsavn af sociale medier
er en stor del af eksperimentet.
Desuden vil jeg ikke have dine bæ-fingre på min skærm.
- Fint, men jeg kan vel låse døren? - Kom nu.
Du ved, at vi skal holde øje med dig, så du ikke smugler noget ind.
Ja, Fischer opdager det.
- Hvad? Må jeg få lidt fred? - Du siger jo, at jeg er så feminin.
Herregud, George. Jeg kan ikke på denne måde.
Kom nu. Tror du, der er noget, kameraerne ikke har set allerede?
Og teknisk set er det her herretoilettet.
Alle andre rum fungerer godt. I to er vores eneste problem indtil videre.
Adam er der ikke endnu, men vi er tæt på. Jeg skal bare have en dag eller to til.
Jeg ved ikke, hvad du ser i ham. Du kan få hvilken som helst fyr.
Det er netop pointen, George. Det er ham, jeg vil have.
Du er heldig, at det skete midt om natten, mens Erika og jeg var her.
- Ved du, hvor meget pizza... - Eller græs.
Eller græs, vi skal give fangerne for at lukke munden på dem?
Hak ikke på mig! Det var et uheld. For fanden!
- Jeg er ked af det, men... - Jeg er med, du er oprørt.
Og sikkert udmattet. Jeg ved slet ikke, hvordan jeg havde det
- efter to uger derinde. - Er der gået så lang tid?
Pokkers! Glem, at jeg sagde det.
George har selv lavet den der. Han kalder sig "Kennel-mesteren".
Den er skideuhyggelig.
Jeg hader den, jeg ser den i mine drømme.
Men så har den jo den ønskede virkning.
Noget fungerer i det mindste, som det skal.
- Jeg er meget tæt på fase 2 med Adam. - Tag det roligt, lad det ske naturligt.
Altså så meget det nu kan derinde. Og forsøg ikke at sabotere
resten af eksperimentet ved samme lejlighed, okay?
60 sekunder. Jeg skal have dig derind igen.
Hvad er der i maden? Det er ikke bare noget beroligende.
Det er billigt kød, knap nok bedre end hundemad, men det er det hele.
- Ingen psykofarmaka. - Er du sikker?
Lisa, du er det nærmeste på en rigtig familie. Hvorfor skulle jeg lyve for dig?
- Tak. - For hvad?
Fordi... du er mit lys i mørket.
Jeg har brug for dig...
...og jeg... klarer ikke det her uden dig.
Vær stærk.
Og nu streamer vi igen. Det burde holde Fischer væk i nogle timer.
Må jeg hvile mig lidt? Jeg har en frygtelig hovedpine.
Ja, jeg har styr på tingene. Vi får nok ikke flere problemer i aften.
Hvad skal vi gøre ved fangerne?
Giv dem noget mad til gengæld for deres tavshed.
Men kun en håndfuld hver, okay? Jeg vil have posen tilbage.
Adam?
Hvad fanden... Lisa?
Jeg havde nøglerne. Vi skulle væk herfra. Hvad skete der?
Du må have hallucineret.
Men du havde ret om maden.
- Det føltes så virkeligt. - Men du er min helt.
- Du er den eneste, som ville redde mig. - Ærligt talt...
...så har du nok ikke behøvet at blive reddet før nu.
Du ville blive overrasket. Godt at se dig smile igen. Fint at du vågnede, inden...
...lyset blev slukket.
Spis ikke for mange og sige ikke til nogen, hvad der skete her i aften, okay?
Vi gennemgår reglerne en gang til.
Vær lydig og gå kun.
Hvorfor mon de lukkede os ud sammen?
Vi er ved at blive integrerede.
Tillid gennem bekendtskab og gentagen eksponering.
Beklager, men jeg studerede dyrs adfærd...
...indtil jeg indså, at der ikke var penge i det.
Er der et videnskabeligt navn for det eller finder du bare på efterhånden?
Det er en af "ologierne".
- Jeg vidste ikke, at du var så verdslig. - Der er meget, du ikke ved om mig.
Ligesom der sikkert er meget, jeg ikke... ved om dig.
Sandt.
Jeg troede, at hegnet var elektrisk...
...så jeg rørte det ikke.
Efter lang tid herinde håbede jeg, at det var det.
Forestil dig, hvor skuffet jeg blev.
Nej, det mener du ikke. Du er ikke selvmords-typen.
Jeg tænkte, at jeg lige så godt kunne afslutte det på min måde.
Jeg ved snart ikke.
Jeg ville forsøge at dræbe så mange af dem som muligt...
...hvis jeg vidste, at jeg skulle dø.
Kan du se det gamle dæk derovre? Engang kom jeg over hegnet
inden nogen opdagede, hvad der foregik.
Jeg sagde til mig selv, at hvis jeg bare kom forbi dækket...
...så ville jeg blive fri.
Hvor langt kom du?
Jeg ved det ikke. Dækket var det sidste, jeg så, inden alt blev sort.
- Jeg ville ikke kunne passere hegnet. - Det er, fordi du er forudsigelig.
- Er jeg? - Man skal give alt
når de forventer, at man giver op.
Som nu.
De tror ikke, at vi vil forsøge.
Det har du måske ret i.
Men hvad nytter det, hvis vi har dem her på?
Pointen er...
...at vise dem, at vi ikke giver op.
Hvem kommer først til dækket?
På tre. En...
...to... tre!
Vil du ikke følge reglerne? Fint, så gør vi det på min måde.
Hvorfor gør I det her? Hjælp!
Skrig så meget, du vil.
Dette rum er lavet til at lukket munden på skabninger som dig!
Hvad vil I mig?
Jeg vil ikke have en skid fra dig!
Hvad skal jeg stille op med dig...
...lille frøken? Jeg skabte reglerne. Hvorfor gør du alting så svært?
Kameraer i østfløj ude af funktion
Hej. Hvad har du så lavet?
Jeg ville afløse dig for en halv time siden, men så dig ikke på monitorerne.
Jeg måtte tage mig af nogle ballademagere.
Lisa igen?
Begge forsøgte at flygte, da jeg lukkede dem ud i eftermiddags.
- Hvorfor gjorde de det? - Hvorfor gør Lisa noget som helst?
- Jeg måtte give dem noget beroligende. - Jeg hader, når du gør det, George.
Nogen må jo sætte dem på plads.
Og hvorfor får jeg ikke signal fra kameraerne i østfløjen?
De må være nede, men jeg ordner det efter frokost. Vil du have noget?
- Nej. - Mark og Sarah er ikke mødt på deres vagt
- men der burde være ret stille. - Hvad med Fischer?
Vi har møde hele eftermiddagen, så det skal nok gå.
Hvad planlægger du, George?
George? Du skal ikke lave fupstreger.
Hej. Det her er uden for skemaet, men der foregår noget mærkeligt
og jeg hader at gå rundt alene.
Ja, okay...
Jeg trænger faktisk til en pause.
Jeg har fundet den anden og har brug for hjælp.
Det krævede fire sprøjter at få ham ned. Hvad giver I ham nu?
Jeg ved det ikke. Men jeg kender en, der gør.
Jeg er med. Tak.
Er det der live?
Ja.
- Du har vist haft travlt siden frokost. - Egentlig ikke.
Her er jo stille. Jeg bad Joel og Preston hente dem tilbage til kennelen.
Hvis du bare bedøvede dem, ville jeg lade dem sove i et kendt miljø.
- Hvad sagde jeg om østfløjen? - At jeg ikke skulle bekymre mig om den.
- Men er bekymrer mig. - Erika, jeg sagde specifikt, at...
- Og Fischer er på vej hertil. - Hvad?
Hvorfor ringede hun ikke til mig? Ringede du til Fischer?
Hvad gav du dem, George? Det der er ikke beroligende.
Vi har mistet grebet om dette eksperiment.
Hun kan måske få os tilbage på sporet.
- Nu er hun her. - Satan og helvede!
Du får fem minutter til at forklare, hvorfor jeg ikke skal nedlægge projektet.
Vi er kun halvvejs. Stopper du nu, har vi ikke lært noget.
- Og tænk på, hvad det har kostet. - Hvorfor sover de stadig?
- Det er ingen skemalagt søvncyklus. - Jeg bedøvede dem, da de ville flygte.
Det her er et adfærds-eksperiment. Du har ingen medicinsk uddannelse.
Jeg er den eneste, der har ret til at udskrive medicin.
Du er gået over stregen denne gang.
Få Lisa ud derfra og sig til hende, at det er slut.
- Hvad så med eksperimentet? - Glem det.
Og glem skolen.
Vær glad for, at ingen kom til skade, for så var du røget i fængsel.
Nej, jeg vil ikke i fængsel.
Det er okay, det er okay...
Du kan gå nu.
Jeg sagde jo, at det var dumt at være forsøgsperson i sit eget eksperiment.
Det her...
...er fine varer.
Lidt adrenalin er vist nok til at få Tornerose til at snakke.
Fandens.
Pokkers, hun hægtede os af. Og hun sagde, at vi ville komme i fængsel.
Er medicinen er så harmløse, som du siger, har du intet at frygte, vel?
Professor Fischer...
Jeg trak dig ud, fordi jeg vil have svar. Hvem gav fangerne bedøvelse og medicin?
- Det ved jeg ikke. - Jeg har kontrakten for alle deltagere
- bortset fra Adam, hvorfor? - Den er der sikkert også.
Nej, det er den ikke. Jeg undersøgte det.
- Du bør måske undersøge det igen. - Fortæl mig ikke, hvad jeg skal gøre!
Jeg kan hjælpe til.
Jeg lukker det her. Har du nogen idé om...
...hvilket ansvar universitetet har ved sådan et projekt?
Sæt nu han kommer til skade? Eller dør?
Vi ville blive stævnet.
Det ville være din skyld, men jeg må tage konsekvenserne.
Professor Fischer, kan vi tale om det her senere?
Hvorfor? Hvad skjuler du?
Jeg... Jeg tror bare, at jeg skal kaste op.
Hvor er dokumentet? Jeg kender dig. Jeg ved, at du ikke er så sjusket
at du ville misse sådan en detalje.
Med mindre at han ikke ved det.
Sig nu, at han deltager frivilligt.
Jeg tillod mig at lade universitetet kontrollere dine oplysninger.
Ingen gymnasiekarakterer, ingen kontaktoplysninger på pårørende.
Ingen offentlige oplysninger om nogen Lisa Green, som er ældre end tre år.
Og nu tager du gidsler?
Jeg anmelder det her til myndig...
Nu fortryder du sikkert adrenalinet!
Fandens.
For fanden i helvede!
Fine varer, hvad?
Lad os se, hvad synes om det.
Nej...
Det er sagen med adrenalin. Lidt gør en frisk, men meget sender en ned.
Nej...
Du behøver ikke gøre sådan her.
Se dig lige.
- Hvor er den iskolde kælling nu? - Hjælp mig.
Hjælp mig... Kom nu...
Vi har bedøvet dem i tre uger. Hvorfor ringede du til Fischer nu?
Nej, jeg gav dem noget beroligende. Du gav dem ulovlige stoffer.
- Forbandede Fischer, det er din skyld! - Hør dig selv, George.
Fandens.
- Jeg er parat til at gå ind igen. - Du hørte hende. Få hende ind igen.
Hvor er Fischer?
Gik Fischer uden at sige noget?
Det tror jeg. Hun brokkede sig lidt over ansvar og papirarbejde,
- men så blev vi enige. - Enige?
Jeg måtte love hende min førstefødtes sjæl, men gav os nogle dage mere.
Okay, vent her. Jeg klæder om for en sikkerheds skyld.
Jeg ved ikke, hvilken voodoo du bruger på Fischer, men du var heldig.
- Snart ramler det hele. - Vær ikke bekymret over Fischer.
Hør, Adam kom tilbage for min skyld.
- Fas 2 er slut, alt afsluttes i aften. - Jeg vil vide, hvad din plan er.
Du siger, at du har en, men jeg ser ingen nem udvej.
Det ender på samme måde, som det begyndte. I sætter os midt om natten
med poser over hovedet. Han ved slet ikke, hvor vi er, det er perfekt.
- Vi fikser ham i aften, og forsvinder. - Forsvinder?
Du ved, hvad jeg mener. Væk fra Fischers radar.
Hvad så med os andre?
Husk, at jeg har brug for dig. Du er mit lys i mørket. Bare...
Bare lad lyset brænde... lidt længere.
Okay?
Det her føles ikke rigtigt. Jeg ringer til Fischer.
- Har alt virket rigtigt indtil nu? - Giv mig den.
Hvis Fischer kommer tilbage, ryger vi alle i fængsel. Ønsker du det?
Gå ud og få noget frisk luft, og slap lidt af, okay? Du får det bedre.
Jeg tager runderne. Vil du alligevel springe fra, stopper jeg dig ikke.
Fint.
- Jeg ved ikke, hvad der sker med mig. - Du er vågen.
Det er dette sted. Det nedbryder os.
Betragt det som et dejligt minde, udefra.
Jeg kan ikke tænke på noget.
Du må have oplevet glæde i dit liv. Tænk på et lykkeligt minde.
Nu har jeg dig.
Fischer er væk, og jeg er parat til at gå ind igen.
Hvad har vi her?
Hvad fanden, George?
Hvad helvede?
- Hjælp mig... - Hvad er der sket?
Lisa er farlig. Hun er ikke den, hun hævder at være.
Det ved jeg.
Du kender ikke Lisa, som jeg gør.
Det gør ingen.
Jeg ville gøre hvad som helst...
...for hende.
- Kærlighed. - Hvad?
Fortæl om din første kærlighed.
Kærlighed er kun et ord. Jeg elsker mine forældre og min hund, men...
Kom nu.
Du har måske aldrig sagt det... men du må have følt det.
Ja, men... det var ikke noget seriøst.
Og du? Har du nogensinde været forelsket?
Ja.
Det var et specielt øjeblik.
Jeg stod der ved bilen, og vores blikke mødtes, da han gik hen mod mig.
Og i det øjeblik så jeg hele vores fremtid sammen.
Bryllup, børn, ferier, at blive gamle sammen. Det hele.
Det hele i et øjeblik.
Så gik han videre. Og jeg stod bare der.
Hypnotiseret, og jeg ventede på, at han ville vende sig om.
Det sidste blik...
Det er, hvad fyre gør, ikke?
Det er, hvad alle fyre har gjort. Men ikke ham.
Og jeg ved ikke engang, hvad han hedder.
Men jeg elskede ham. Og jeg mistede ham på 30 sekunder og...
Der er ikke gået en dag, uden at jeg ikke har tænkt på ham.
Det lyder sikkert dumt.
Ikke spor. Jeg forstår dig.
Nogle gange svinger man bare sammen.
Netop.
- Ja, vi to svinger sammen. - Der er noget galt..
Klokken ringede ikke, før lyset blev slukket.
Fandens.
Hørte du?
Hvordan kom du...
Hvad laver du? Er det der en nøgle?
Jeg fjerner din kæde, men du skal være stille, okay?
Se dig omkring. Der er intet lys, så det her er vores chance.
Lisa gjorde det her.
Jeg fandt hende sådan og ville fortælle dig det...
- ...men strømmen gik, og... - Jeg tror dig ikke.
Hun ville ikke lade Fischer ødelægge det hele.
- Vi må ringe til politiet. - Vent lidt.
Vil du ikke se, hvordan det ender? Ingen vil savne Fischer.
Jeg kan ikke lade, som om intet...
Okay...
Pokkers.
Hvad skal jeg stille op med dig?
Adam?
Adam? Jeg ved, at du ikke kender mig, men du skal høre på mig.
- Adam. - Jeg ved, hvem du er.
Du er en af dem.
Det var jeg, men nu er jeg en af jer.
Jeg er en ven af Lisa.
Og vi skal ud herfra. Hvor er hun?
- Hvor er Lisa? - Fortæl mig det!
- Hvor har I ført hende hen? - Jeg ved det ikke.
Hele eksperimentet løb løbsk, og nu dør folk.
Hvilket eksperiment?
Sig det!
Det her er et adfærds-eksperiment, hvor vi behandler mennesker som dyr,
og det er finansieret af universitetet.
Lisa fik dig med i det, fordi hun har været forelsket i dig, siden hun så dig.
Hun har været besat af dig i over et år nu.
Den historie, hun fortalte.
Den handlede om mig.
Nej, nej nej... I forsøger at komme ind i mit hoved!
- Gå ad helvede til! - Jeg forstår dig.
Til helvede med mig, dette sted og denne syge situation.
Men jeg ved, hvordan man kommer ud herfra, og du har brug for min hjælp.
Hvorfor skulle jeg stole på dig?
Tror du mig ikke?
Okay...
Du forsøgte at flygte, da jeg gav dig mad. Du slog mig og tog mine nøgler.
- Så det var dig? - Ja.
Lisa sagde, at du hallucinerede, men det gjorde du ikke.
Det skete faktisk, og du fik bedøvet for at glemme det.
Vi fik dig næsten ud, men Lisa ville fortsætte.
Hun ville have mere tid til at nedbryde dig.
Den historie hun fortalte om sin bror, der låste hende inde i kælderen...
Da hun fortalte mig historien, var det hendes dumme mor, der gjorde det
fordi hun vidste, at jeg så ville relatere mere til det.
Det er det, hun gør. Hun kommer ind i ens hoved.
Den skøre kælling.
Nej... Nej, din skiderik, du ødelægger det hele!
Hvordan er udsigten under bussen?
Du er meget følsom.
Det er surt, når man ikke kan stole på dem, man elsker, ikke?
- Det her må være en hallucination. - Det her er meget virkeligt.
Hun ødelægger det hele. Få ham ud, jeg kan løse det her.
Du hørte, hvad han sagde. Hvorfor kan du ikke bare glemme ham?
Hør... George, jeg...
Lad mig løse det her.
Okay...
Men først er der et par ting, jeg vil vise dig.
Ser det bekendt ud? Det bør det gøre.
Hjælp mig...
Få mig væk herfra...
Det er...
- ...mine tidligere kærester. - Ikke kun dine ekser.
Det er en samling af alle mænd, der har gjort dig uret.
Og de er her for at blive straffet.
Men... det her er det interessante.
De nyeste kalder dig Lisa...
...og for nogle år siden kaldte de dig Nathalie.
Og før da var du kendt som Ashley.
Så man kan vel sige, at jeg er den eneste, der virkelig kender dig.
Det er forskellen på mig og alle andre mænd i lokalet.
Jeg ved, hvem du virkelig er, og hvad du har gjort, men jeg er ikke bange.
Du tror ikke, jeg lytter, men jeg har hørt alt, du nogensinde har fortalt mig.
Og jeg ser, hvordan disse mænd behandler dig, og jeg forstår...
...hvorfor du ville udføre dette projekt fra starten.
Men din fejltagelse var Adam. Han er ikke den rette for dig.
Jeg er her jo.
Jeg troede, du var bøsse.
Det er jeg vel i dine øjne... og du vil aldrig betragte mig som
en potentiel elsker. Jeg har altid kun været en ven.
Men jeg kunne ikke klare tanken om at være usynlig for dig.
Og jeg magtede ikke, at du så sådan på Adam.
Jeg ville have dig til at se...
...på samme måde, som du ville have Adam til at se.
Jeg vil vise dig en ting til.
Når jeg siger, at jeg gør alt for dig, så mener jeg det.
Alle de alfahanner vil udnytte dig, til der ikke er noget tilbage.
Det er ikke kærlighed, Lisa.
Det her...
...er kærlighed.
Jeg afsluttede det, du begyndte på, og jeg ved, at døden ikke skræmmer dig.
Men vi gjorde det... sammen.
Og vi er lige skyldige nu.
Og det føles...
Det føles fantastisk.
Og nu... til vores slutdestination.
Vil du vide, hvad de siger?
Vær ikke en bænkevarmer. Gå derind og dans.
George, stop. Eksperimentet er slut.
- Fischer er død. Tag halsbåndene af. - Der er kommet dårligt fokus.
Og jeg er enig. Jeg synes ikke om udviklingen her.
Så Lisa vil hjælpe mig med at ændre på det.
- Hvad er det her? - Et valg.
Lisa...
- Hvad fanden sker der? - En af dem generer dig.
Vælg.
Det her er helt tosset, Lisa.
Vi behøver ikke spille hans spil. Du er min bedste ven.
Er det her en del af eksperimentet?
Hvad laver jeg her?
- Narrer du mig? - Sig ikke sådan.
Adam, du kender mig bedre end det. Du... Du kender mig.
Jeg ved, at I alle er rablende sindssyge.
Snak, snak, snak... Vælg en.
Lisa, du havde ret. George bedøvede dig, det er ikke din skyld.
Nej, hvad er dit problem? Det er din skyld!
Jeg hørte alt, hvad du sagde, og du vender ham mod mig.
Du er selv ude om det. Du er besat og ser ikke, hvor mange der lider
på grund af det.
Fischer havde ret.
Hallo? Stop det!
Jeg kan ikke, Lisa. Du har truffet dit valg.
Selv om det ikke var et valg, som du kunne træffe.
- Men jeg valgte ikke Adam. - Du har ikke truffet mange gode valg
for nylig, vel? Så det er nok bedst, at jeg træder til.
Hør nu...
Jeg vil gøre hvad som helst.
- Det ved jeg. - Du kan få mig, hvis du vil!
Det er det, du ønsker, ikke?
George, du er jo sindssyg.
Det var det, du ville, ikke? Du trykkede jo på hendes knap.
Se, det her er vi os, der har fundet en løsning sammen, okay?
Jeg valgte Adam, og du Erika.
Og ingen vil savne hende. Hun har hverken familie eller venner.
Og ingen ved, at han er her. Vi gør ham umulig at identificere, så er det klaret.
Det var meningen, at det skulle ende sådan her, ikke? Brænd alt og forsvind
og gør det hele igen.
Han behøver ikke dø.
Hørte du det? Hun sagde: "Han behøver ikke dø".
Hun vil skide på dig!
Tydeligvis... vil hun skide på mig efter alt det her.
Det var ikke det, jeg mente. Bare...
Stop nu... Tænk på, hvad du gør.
Da du lagde Fischer i fryseren, var der ingen vej tilbage.
Nu afslutter vi det her.
Jeg vil give dig... hvad du altid har villet have.
Der er intet, du kan give mig, som jeg ikke allerede har taget.
Ikke "taget".
Det lød upassende.
Lad os sige, at du er meget generøs, når du har fået rette dosis.
Du har måske har ret.
Men hvad med et rigtigt forhold?
Brænd alt ned og flygt med mig, George.
Mener du virkelig det?
Ja.
Leg ikke med mine følelser.
- Det ville jeg aldrig gøre. - Jo, det gør du.
Du anvender sex og forhold som en valuta mod mig.
Lad os bare talte om det! Sluk for hans halsbånd.
Jeg har fået nok af snak. Vi laver ikke andet end at snakke, snakke, snakke...
...snakke og snakke! Og det fører ingen vegne, det gør det aldrig.
Så jeg vil sige noget på det eneste sprog, du forstår.
George! George!
Hvorfor?
Din stakkels tøjte.
Alt det her, fordi han var den eneste mand, der ikke ville have dig.
- Erika... - Du trykkede på min knap!
Du var min bedste ven, min familie.
Du og George er perfekte for hinanden. To ligesindede sadister.
Jeg forstår, at du hader mig lige nu, for jeg hader også mig selv,
men vi kan kun komme ud af det her, hvis vi samarbejder.
Hvad kan vi gøre nu?
Hvad er jeg gået glip af?
Det er på din regning, prinsesse. Visse ungmøer har vist ikke sorger.
De forårsager det bare. Husker du, at jeg sagde, at alle mænd, der har skadet dig
skulle skades? Hvor stor hjertesorg gav Adam dig?
Kom nu... Lad os vende op og ned...
...på den mine.
Tryk på denne knap...
...så er det hele overstået.
Jeg forstår din tøven. Sidst jeg bad dig trykke på knappen, skete der intet.
Men jeg lover dig, at det gør der denne gang.
Det er godt, ikke? Rigtig godt.
Det her gør dig hel igen, og... vi kan jo ikke have et rum fuldt af vidner.
Hvad laver du?
Nej, nej, nej!
Nej! Nej, Lisa! Vent!
Fandens!
Undskyld!
Lisa, vent!
Nej, Lisa!
Nej, nej...
- Fandens! - Jeg ville jo bare elske dig, Lisa.
Men du ødelagde det hele!
Vi skal have halsbåndene af, han har stadig fjernbetjeningen.
Lisa!
Jeg kender til alle dine hemmeligheder. Jeg ofrede flere år for dig, Lisa.
Du bebrejdede dig selv, at din søster druknede, men det var ikke en ulykke.
- Vel, Lisa? - Gå nu.
Hun tog ikke sig eget liv. Du dræbte hende og bollede hendes kæreste.
Du kan ikke flygte fra din fortid denne gang.
Jeg kæmpede for dig og ofrede mig dig.
Og til forskel fra de andre ville jeg dø for dig.
Se på mig, Lisa!
Ignorer mig ikke.
Jeg ville have været god for dig, Lisa.
Jeg elskede dig, men du ødelagde det.
Du ødelagde det, Lisa.
Du ødelagde det!
Hvorfor så du mig ikke? Hvorfor kunne du ikke elske mig?
Jeg vil ikke gøre det her, men du tvinger mig til det.
Hej.
Se, hvad jeg har fundet.
- Vent... - Du bør ikke lade legetøjet ligge fremme.
Vent, Lisa. Lad os tale om det.
Du har ret. Snak fører ikke til noget.
Så...
...nu skal vi tale det eneste sprog, du forstår.
- Du godeste, nej! - Tag det roligt.
- Nej, nej, nej... - Det er kun spidsen.
Kig ikke væk.
Man må gerne kigge.
Svinet vil aldrig skade os igen.
Jeg var lige ved at gå.
Jeg kom hen til døren, men... jeg kunne ikke gå fra dig.
Du har brug for hjælp.
Og jeg elsker dig.
Det skulle ikke gøre ondt, men din krop må ikke kunne identificeres.
Du ved, tænder, fingeraftryk og sådan.
Jeg løj ikke, da jeg sagde, at jeg har brug for dig. Og...
...det er sandt, jeg betragter også dig som familie.
Men det er jo sagen med familier. Man ofrer sig for hinanden.
Tak for dit offer.
.::TWA - Your Source Of Quality!::.
Tekster: Alex Huus Ordiovision