Hva faen?! Slipp meg!
Hva faen?!
Jeg mener det! Slipp meg!
Sov.
Hva skjer?
Hvor fører dere meg?
Vent! Hold opp! Hjelp! Hjelp!
- Hvem er dere? - Vi får hendene fulle med denne.
Vær så snill, hold opp.
Vær så snill, hva vil dere meg?
Hva vil dere meg?
Vær så snill, prat med meg.
Hallo?
Faen også.
Vent, kom tilbake!
- Kan jeg... - Nei!
- Vær så snill.
Hvordan skal jeg kunne gå på do?
Ok...
Er du sulten, jente?
Greit.
Vær så snill! Kom tilbake, jeg skal spise!
- Faen også
Jeg rekker den ikke.
- Faen også
- Hjelp! Hjelp
Nei!
Hallo?
Dere... Jævler.
Hallo? Hallo?
Slem liten jente. Slemme hunder får ikke frokost.
For en røre.
Øk beroligende midler med 10 %
Rengjør kennelen...
...og subjektet.
Hva faen!
Skal dette forestille et bad?
Hva vil dere meg egentlig?
Hva vil dere?
Tiltak: Oppgrader til struphalsbånd.
Vær lydig og bare gå.
- Vær lydig og bare gå
Nei! Slem hund!
- Nei! Slem hund
Tiltak: Introduser subjekt 5399.
Faen også.
Hallo?
Jeg hører deg. Du vet at du snorker?
Jeg snorker ikke.
Jo, det gjør du faktisk, men det er ok.
Å få høre deg de siste dagene er første gangen jeg ikke har følt meg alene
- siden alt dette begynte. - De siste dagene?
Har det gått så lang tid?
Du vet vel at det fins andre rom som dette? Minst to.
Jeg så dem da de rullet meg inn hit. De trodde jeg var bevisstløs.
Du vet vel at de doper maten også? Jeg sluttet å spise for lenge siden.
Det lyder sikkert sprøtt, men det er dette stedet.
Vet du hvor vi er?
Det ser ut som et slags slakteri.
- Hva tror du at de vil oss? - Jeg vil ikke finne det ut.
- Ikke jeg heller
Hva heter du, gærne gutt?
- Adam
- Adam.
Jeg heter Lisa og ikke ta det ille opp, men jeg er ikke helt overbevist om
at du ikke er et resultat av mine mulige narkohallusinasjoner akkurat nå,
så jeg trenger bevis på at du eksisterer.
Jeg vil bare se deg.
Jeg er lengst ned i korridoren.
Ser du. Jeg er virkelig.
Du har ingen anelse om hvor godt det er å se et vennlig ansikt.
Eller jeg antar at du gjør det.
Spis det ikke! Det gjør deg medgjørlig og får deg til å hallusinere.
Vær så snill, du må være klar i hodet.
Jeg vil ikke gå igjennom dette alene.
Før det første...
...så er jeg så klar i hodet jeg kan bli.
Og for det andre burde du virkelig spise noe. Du blir svekket.
For det tredje...
...så er vi i dette sammen, så vi er ikke alene.
- Du har rett
Vi er ikke alene.
Hvor lenge har han stått der? - Jeg vet ikke
- Men det er ikke første gangen jeg ser ham. De er tre eller fire
- Alt de gjør er å stå der og glo. - Til helvete med dem!
- Jeg gir dem ingen verd å se. - Hvordan kan du være så avslappet?
Hør, disse jævlene kidnappet oss og tvinger oss til å bo i disse bedritne
betongspiltene og behandler oss som hunder. Jeg driter i hva de syns.
Spis.
- Spis. - Dette føles ikke riktig.
- Du burde spise. - Spis nå!
- Aldri! - Slem hund.
Nei... Nei, nei, nei!
- La ham være i fred! - Hold kjeft, tispe.
- Du har vært en veldig slem hund. - Nei, vær så snill!
Ikke kødd med meg, gutt.
Tiltak: Isoler hunnen til hannen roer seg.
Adam?
Hjelp! Hjelp!
- Helvete
Du banner mye.
- Faen også. De flyttet oss
- Er du ok
Det er ok.
Beklager at de ga deg et elsjokk.
Du hadde ikke trengt å gjøre det.
Du trenger ikke hjelpe meg, men takk.
Hvor førte de deg?
Jeg vet ikke. Men det var et rom mindre enn dette, som en isoleringscelle.
Jeg drømte en skummel drøm, der min eks fra tre år siden dukket opp.
Hvor lenge var jeg vekk?
- Jeg vet ikke. - Var det en time eller en dag?
Jeg husker ikke når jeg spiste sist.
Jeg holder på å miste grepet og når man ikke er her...
Adam.
Vi kommer til å klare det.
Jeg lover.
Fortell om familien din.
Jeg er den yngste av tre brødre...
...med omtrent åtte år
Min eldste bror er verst.
- Jeg husker at jeg snek meg inn til ham en dag etter skolen
- Han hadde en splitter ny PlayStation kjøpt med penger fra en sommerjobb
Jeg visste at han kom hjem sent, så jeg snek meg inn...
...og glemte tiden og hørte hans sinte stemme utenfor.
Han kom hjem tidligere fra fotballen og slo meg så hardt i kneskålene
at jeg ikke kunne gå. Jeg måtte ta tak i teppet for å kunne dra meg ut.
Men det var verdt det.
Brødre er verst.
Min mamma jobbet mye.
Og storebroren min satt barnevakt for meg da jeg var liten.
Så fort han fikk førerkort, sa han til henne at han passet meg,
men låste meg inn i kjelleren, så ikke noe skulle skje når han dro.
En gang... var mamma borte hele helgen...
...og broren min gikk ut på fredagskveld og kom ikke hjem før sent på søndag.
Hun fant meg ikke før neste morgen. Broren min overbeviste henne om
at jeg hadde låst meg selv inn i kjelleren i løpet av natten.
Hun... fortsatte å la ham sitte barnevakt...
...de kommende årene og hver gang ble jeg innelåst i kjelleren.
- Jeg kan ikke riste av meg følelsen av å vente på at noen skal finne meg
Er du sikker på at du fremdeles vil spise det? Han rørte den ikke engang selv.
- Du fleipet nesten der
Jeg mener alvor. - Jeg også
Spis.
Det var ikke så ille.
- Hva? - Jeg mener...
Det kan komme av at vi har vært her inne så lenge at vi er forvirret.
Det er ikke så ille som det ser ut.
Hei?
Hva?
Du snorker visst også.
Det kunne jeg ha sagt.
Hvordan føler du deg?
- Ganske bra, faktisk. - Jeg også.
Det var den beste søvnen siden jeg kom hit.
Jeg blåser i om de doper maten om vi får det der igjen.
Tenk at jeg akkurat sa det.
Vent litt, hva var det første jeg sa om maten?
- Noe om å hallusinere. - Se meg i øynene. Er pupillene mine vide?
- Pupillene dine er kjempefine, men de flyttet oss i søvne igjen
Visker vi, hører de oss ikke. Det er på tide å planlegge flukten vår nå.
- Toppen. Hva tenker du
ikke kom med alle ideer på en gang. - Jeg har en ide
- Jeg må bare tenke ut noen detaljer. - Ok.
Behold hemmelighetene dine, men... slapp av litt.
La det komme til deg. Roma ble bygget ikke på én dag.
- Og du? Har du noen ideer? - Vi må få av oss halsbåndene.
Så lenge vi har dem på oss, kommer vi ikke vekk herfra.
Kom hit, så får jeg se.
- Du er så varm. - Du også.
Hør, jeg ønsker ikke noen dette...
...men jeg er så glad du er her.
Jeg også.
- Lov at om vi kommer ut herfra... - Når vi kommer ut herfra.
Når vi kommer ut herfra... så finner vi svina som gjorde dette mot oss.
Ikke rør hverandre.
Du trenger ikke gjemme deg, drit i ham!
Vi legger oss.
Vi vil ikke at de deler oss.
- Du ignorerer meg ikke
Adam?
- Lisa
- Lisa! Er du ok
Slå det av! Vær så snill, kom an!
Tiltak: Fortsett integrasjon.
- Hva gjør du? - Tar meg vekk herfra.
Vi kommer aldri herfra akkurat nå, ok? De iakttar oss.
Stol på meg. Dette var planen min.
Ok...
Faen også.
Mayday.
Mayday! Ananaspizza!
Hva faen skjedde der inne? Prøver du å gjøre våre liv vanskeligere?
- Jeg trodde at du hadde kontroll. - Det har jeg! Eller det hadde jeg.
- Men det gikk så raskt. - Jeg sa jo at det var en dårlig ide.
Adam er en ukjent variabel. Det gjør ham uforutsigbar og farlig.
Lisa, dette er ikke det vi tenkte oss da vi utviklet eksperimentet.
Ja, la oss prate om det. Når innførte dere elektrosjokk og psykofarmaka?
Greit, vi slår av gjerdene, men beholder kvegstaven.
- Hvem har sagt noe om psykofarmaka? Vi bruker et mildt bedøvelsesmiddel.
- For å holde testpersonene lydige. - Lydige?
Og det jeg så i isoleringen? - Jeg sier ikke at du ikke hallusinerte,.
- Men du er nok bare svekket og uttørket. Spis
Du trenger ikke fortsette om du føler at din helse er i fare.
Vi har mange flere testpersoner.
Rom tre er særlig fascinerende. Vi har ført sammen to alfahanner...
Fra rivaliserende college-foreninger. Og når vi setter en hunn inn dit
vil det bli primitivt.
Ærlig talt så er det kanskje best om vi tar ut dere to før noen skades.
Og hvordan skal du kunne forklare dette for Adam?
- Alle andre får betalt for dette. - Jeg sa at jeg har en plan for det.
Hva vil du si? Unnskyld at du var fanget? Takk for at du ikke ringer politiet?
Eller håper du at han blir så seksuelt opphisset at alt blod renner til kukken
- og han glemmer alt som har hendt her? - Hold opp.
- Hva? Det er jo morsomt. - Bare le du,
men får Fisher vite dette, så er vi ferdige.
Hun krevde å få vite så fort noe uventet inntraff.
Hvor er Fischer nå?
Hjemme og sover? Klokken er nesten tre om morgenen.
Hvorfor mater dere oss klokken tre om morgenen?
Stille.
Hei, hvorfor er du våken?
Vi hadde strømbrudd, så kameraene er nede til ruteren kan omstartes.
Oppkoblingen her er ubrukelig. Hvis du bare lar meg kable alt...
Nei, du trenger ikke komme hit. Kameraene er på om fem minutter.
Maks ti minutter, ok?
Og hun la på.
Faen også.
- Ingen årsak. - Hvorfor?
For at jeg stengte av kameraene da kjæresten din gjorde stuntet.
Heldig at live-strømmingen har en forsinkelse på ti sekunder.
- Jeg kunne kysset deg nå, George. - Vær så snill.
Jeg må gå inn dit igjen.
- Jeg har kommet for langt for å slutte. - Greit, jeg kjøpte deg ti minutter.
Gjør det du skal gjøre og vend tilbake til buret ditt.
- Så du hvordan jeg håndterte Fischer? - Hold kjeft.
Det var macho.
Jeg ventet ikke at du bare ville kidnappe meg på veien.
Vi ville gi deg samme opplevelse som vi gir de andre.
Jeg gjør min greie og spiller for kameraene og de andre fangene.
Du var veldig overbevisende. Særlig med Adam.
- Erika, lån meg telefonen din litt. - Nei, du kjenner reglene.
- Jeg lagde reglene. - Fjerning av sosiale medier
er en stor del av eksperimentet.
Dessuten vil jeg ikke ha dine bæsjefingrer på skjermen min.
- Greit, men jeg kan vel få lukke døren? - Kom an.
Du vet at vi må passe på deg, så du ikke smugler inn noe.
Ja, Fischer får vite det.
- Hva faen? Kan jeg få være alene her? - Du sier alltid at jeg er så feminin.
Herregud, George. Jeg kan ikke gjøre det sånn.
Kom an, tispe. Tror du at det fins noe kameraene ikke alt har sett?
Dessuten er dette teknisk sett herretoalettet.
Alle andre rom virker bra. Dere to er det eneste problemet så langt.
Adam er ikke der ennå, men vi er nær. Jeg trenger bare en eller to dager til.
Jeg vet ikke hva du ser i ham. Du kan få enhver annen gutt du vil.
Det er hele poenget, George. Han er den jeg vil ha.
Du er heldig at det skjedde midt på natten mens Erika og jeg var her.
- Vet du hvor mye pizza... - Eller gress.
Eller gress vi må gi fangene for at de skal tie stille?
Slutt å hakke på meg! Det var en ulykke. Faen også!
- Jeg er lei for det, men... - Jeg skjønner, du er oppbrakt.
Og trolig utmattet. Jeg kan ikke forestille meg hvordan jeg ville hatt det
- om jeg hadde tilbragt to uker der inne. - Har det gått så lang tid?
Faen også! Glem at jeg sa det.
George har laget den selv. Han kaller seg selv "Kennel-mesteren".
Den er skummel.
Jeg hater den, jeg ser den i drømmene mine.
Vel, da har den ønsket effekt.
Noe virker i det minste som det skal.
- Faen, jeg er så nær fase 2 med Adam. - Ta det rolig, la det skje naturlig.
Vel, så mye som det går der inne. Og prøv ikke å sabotere
resten av eksperimentet mens du holder på, ok?
60 sekunder. Jeg må få deg inn igjen.
Hva er det i maten egentlig? Det er ikke bare noe beroligende.
Det er billig kjøtt, så knapt bedre enn hundemat, men det er alt.
- Ingen psykofarmaka. - Er du sikker?
Lisa, du er det nærmeste jeg har en familie. Hvorfor skulle jeg lyve for deg?
- Takk. - Hvorfor?
Fordi... du er mitt lys i mørket.
Jeg trenger deg...
...og jeg... klarer ikke dette uten deg.
Vær sterk.
Og nå strømmer vi igjen. Det burde holde Fischer unna i noen timer.
Får jeg hvile en litt? Jeg har en fæl hodepine.
Ja, situasjonen er under kontroll. Vi får nok ikke flere problemer i kveld.
Hva skal vi gjøre med fangene?
Gi dem litt mat i bytte mot deres stillhet.
Men bare en neve hver, ok? Jeg vil ha tilbake posen.
Adam?
Hva faen.. Lisa?
Jeg hadde nøklene. Vi skulle herfra, hva skjedde?
Du må ha hallusinert.
Men du hadde rett om maten.
- Det føltes så virkelig. - Men du er helten min.
- Den eneste mann som ville redde meg. - Ærlig talt...
...så har du nok ikke trengt å bli reddet før nå.
Du ville bli overrasket. Godt å se deg smile igjen. Så glad du våknet før...
...lyset ble slokket.
Ikke spis for mange og ikke fortell noen hva som skjedde her i kveld, ok?
Vi går igjennom reglene en gang til.
Vær lydig og bare gå.
Hvorfor tror du at de slapp oss ut sammen?
Vi holder på å integreres.
Tillit gjennom bekjentskap og gjentatt eksponering.
Beklager, men jeg studerte dyrs atferd...
...før jeg innså at det ikke fantes noen penger i det.
Fins det noe vitenskapelig navn for det, eller finner du bare på alt?
Det er en av "ologiene".
- Jeg visste ikke at du var så verldslig. - Vel, det er mye du ikke vet om meg.
Akkurat som det sikkert fins mye jeg ikke... vet om deg.
Sant.
Jeg trodde alltid at dette gjerdet var elektrisk...
...så jeg rørte det aldri.
Etter lengre tid her inne håpte jeg at det var det.
Tenk hvor skuffet jeg ble.
Nei, det mener du ikke. Du er ikke den suicidale typen.
Jeg tenkte at jeg like gjerne kunne avslutte det på min måte.
Jeg vet ikke.
Jeg hadde prøvd å drepe så mange av dem som mulig...
...hvis jeg visste at jeg skulle dø.
Ser du det gamle dekket der borte? En gang kom jeg meg over gjerdet
før noen fattet hva som skjedde.
Jeg sa til meg selv at om jeg bare kunne ta meg bortenfor dekket...
...så ville jeg være fri.
Hvor langt kom du deg?
Jeg vet ikke. Dekket var det siste jeg så før alt ble svart.
- Jeg kom ikke engang forbi gjerdet. - Det er fordi du er forutsigbar.
- Er jeg? - Man må gi jernet
når de venter at man skal gi opp.
Som nå.
De tror ikke at vi har tenkt å forsøke.
Det har du kanskje rett i.
Men hva er poenget så lenge vi har disse på oss?
Poenget...
...er å vise dem at vi ikke gir opp.
Førstemann til dekket da.
På tre. Én...
...to... tre!
Så du vil ikke følge reglene? Greit, men da gjør vi det på min måte.
Hvorfor gjør du dette mot meg? Vær så snill! Hjelp!
Hjelp!
Skrik så mye du vil.
Dette rommet er bygd for å tie sånne skapninger som du!
Hva vil dere meg?
Jeg vil ikke ha en dritt fra deg!
Hva skal jeg gjøre med deg...
...lille frøken. Jeg laget reglene. Hvorfor må du gjøre alt så vanskelig?
Kameraer i østre fløy fungerer ikke
Hei. Så hvor har du vært?
Jeg skulle avløse deg for en halvtime siden, men så deg ikke på noen monitor.
Vel, du vet. Jeg måtet ta meg av et par bråkmakere.
Lisa igjen?
Begge prøvde å flykte da jeg slapp ut dem i ettermiddag.
- Hvorfor skulle de forsøke det? - Hvorfor gjør Lisa noe som helst?
- Og jeg måtte gi dem beroligende. - Jeg hater når du gjør det, George.
Noen må sette dem på plass.
Og hvorfor kommer jeg ikke til kameraene i østfløyen?
De må være nede, men jeg fikser det når jeg har spist lunsj. Vil du ha noe?
- Nei. - Mark og Sarah kom ikke til skiftene,
- men det burde være ganske stille. - Hva med Fischer da?
Vi har møte hele ettermiddagen, det er ok.
Hva driver du med, George?
George? Det er best at du ikke kødder med meg.
Hei. Dette er utenfor programmet, men det er noe rart som foregår
og jeg hater å gå rundt her alene.
Ja da, ok...
Jeg trenger uansett en pause.
Jeg fant den andre og trenger hjelp.
Det krevdes fire sprøyter for å få ham ned. Hva gir dere ham nå?
Jeg vet ikke. Men jeg vet hvem som gjør det.
Jeg forstår. Takk.
Er det live?
Ja.
- Du har visst vært opptatt siden lunsj. - Ikke egentlig.
Det var stille som du sa. Jeg ba Joel og Preston ta dem tilbake til kennelen.
Hadde du bare gitt dem beroligende, kan de sove det av seg i kjent miljø.
- Hva sa jeg om østfløyen? - At jeg ikke skulle uroe meg for den.
- Men jeg gjør det, jeg bekymrer meg. - Erika, jeg sa spesifikt at...
- Og Fischer er på vei hit. - Hva?
Hvorfor ringte hun meg ikke? Vent, ringte du Fischer?
Hva ga du dem, George? Det er ikke beroligende.
Vi har mistet grepet om dette eksperimentet.
Hun kan kanskje lede oss på rett spor igjen.
- Hun er her. - Faen også!
Du har fem minutter på å forklare hvorfor jeg ikke skal avslutte prosjektet.
Vær så snill, vi er bare halvveis. Avslutter du nå, har vi ikke lært noe.
- Og tenk på hvor mye det kostet. - Hvorfor sover de fremdeles?
- Det er ingen planlagt søvnsyklus. - Jeg bedøvet dem da de prøvde å flykte.
Dette er et atferds-eksperiment. Du har ingen medisinsk utdannelse.
Jeg er den eneste som har rett til å skrive ut medisiner.
Du har gått over grensen denne gangen.
Ta Lisa ut derfra og si til henne at det er over.
- Hva med eksperimentet da? - Glem det.
Og glem skolen.
Du burde være takknemlig at ingen ble skadet, for da hadde du havnet i fengsel.
Nei, jeg vil ikke havne i fengsel.
Det er ok, det er ok...
Du kan gå nå.
Jeg sa jo at det var dumt å være forsøksperson i sitt eget eksperiment.
Dette...
...er bra saker.
Litt adrenalin er nok alt som trengs for å få Tornerose til å prate.
Faen.
Faen også, hun stengte oss ute. Og hun sa at vi skulle havne i fengsel.
Er medisinene så harmløse som du påstår, har du ikke noe å uroe deg for, hva?
Professor Fischer...
Jeg tok deg ut fordi jeg vil ha svar. Hvem ga fangene beroligende og medisiner?
- Jeg vet ikke. - Jeg har kontrakten for alle deltagere
- bortsett fra Adam, hvorfor? - Den er sikkert der også.
Nei, det er den ikke. Jeg sjekket.
- Du kanskje burde sjekke igjen. - Ikke si til meg hva jeg skal gjøre!
Jeg kan hjelpe til.
Jeg avslutter dette. Har du noen anelse om...
...hvilket ansvar universitetet har ved et sånt prosjekt?
Hva om han blir skadet? Eller dør?
Vi blir saksøkt.
Det ville være din feil, men jeg må ta konsekvensene.
Professor Fischer, kan vi prate om dette senere?
Hvorfor det? Hva skjuler du?
Jeg... Jeg tror bare at jeg må kaste opp.
Hvor er dokumentet? Jeg kjenner deg. Jeg vet at du ikke er så slurvete
at du ville overse en sånn detalj.
Med mindre han ikke vet om det.
Vær så snill, si at han deltar frivillig.
Jeg tok meg friheten å la universitetet sjekke opplysningene dine.
Ingen videregåendekarakterer, ingen kontaktopplysninger til pårørende.
Ingen offentlige opplysninger om en Lisa Green som er eldre enn tre år.
Og nå tar du gissel?
Jeg skal anmelde dette til myndig...
Du angrer vel på adrenalinet nå, hva?
Faen også.
Faen også!
Bra saker, hva?
Da skal vi se hva syns om det.
Vær så snill...
Det er greien med adrenalin. Litt gjør en pigg, men masser senker en virkelig.
Vær så snill...
Du trenger ikke gjøre dette.
Se på deg.
- Hvor er den kalde tispen nå? - Vær så snill, hjelp meg.
Hjelp meg... Vær så snill...
Vi har dopet dem i tre uker. Hvorfor ringte du Fischer nå?
Nei, jeg ga dem beroligende. Du ga dem ulovlig dop.
- Forbannede Fischer, dette er din feil! - Hør på deg selv, George.
Faen også.
- Jeg er klar til å gå inn igjen. - Du hørte henne. Få henne inn igjen.
Hvor er Fischer?
Så Fischer bare dro uten å si noe?
Jeg antar det. Hun maste om ansvar og papirarbeid en stund,
- men siden kom vi overens. - Overens?
Jeg måtte love henne min førstefødtes sjel, men hun gikk med på noen dager.
Ok, vent her. Jeg skifter for sikkerhets skyld.
Jeg vet ikke hva det er for voodoo du bruker på Fischer, men du hadde flaks.
- Bare et tidsspørsmål før alt revner. - Uro deg ikke for Fischer.
Hør her, Adam kom tilbake for min skyld.
- Fase 2 er over, alt avsluttes i kveld. - Jeg må vite hva planen din er.
Du sier at du har en, men jeg ser ingen enkel utvei.
Det ender på samme måte som det begynte. Dere dumper oss mist på natten
med poser over hodene våre. Han vet ikke engang hvor vi er, det er perfekt.
- Vi fikser ham i kveld, så forsvinner vi. - Forsvinner?
Du vet hva jeg mener. Bort fra Fischers radar.
Hva med oss andre da?
Husk at jeg trenger deg. Du er mitt lys i mørket. Bare...
Bare la lyset brenne... litt til.
Ok?
Nei, noe er galt. Jeg ringer Fischer.
- Så alt har har vært bra fram til nå? - Få den tilbake.
Kommer Fischer tilbake havner vi alle i fengsel. Er det det du vil?
Gå ut og trekk litt frisk luft og slapp av litt, ok? Du vil føle deg bedre.
Jeg tar rundene. Og vil du likevel hoppe av siden, så stopper jeg deg ikke.
Greit.
- Jeg vet ikke hva som skjer med meg. - Du er våken.
Hør her, det er stedet. Det bryter oss ned.
Se det som et hyggelig minne fra utsiden.
Jeg kan ikke tenke på noe.
Du må ha opplevd glede i livet ditt. Tenk på et lykkelig minne.
Nå har jeg deg.
Fischer er borte og jeg er klar til å gå inn igjen.
Hva har vi her?
Hva faen, George?
Hva i helvete?
- Hjelp meg... - Hva skjedde?
Lisa er farlig. Hun er ikke den hun påstår at hun er.
Jeg vet det.
Du kjenner ikke Lisa som jeg gjør.
Det gjør ingen.
Jeg ville gjøre hva som helst...
...for henne.
- Kjærlighet. - Hva?
Fortell om din første kjærlighet.
Kjærlighet er bare et sånt der ord. Jeg elsker foreldrene og hunden min, men...
Kom an.
Du har kanskje aldri sagt det... men du må ha følt det.
Ja visst, men... det var ikke seriøst.
Og du? Har du noensinne vært forelsket?
Ja.
Det var et spesielt øyeblikk.
Jeg sto der ved firhjulingen og blikkene våre møttes da han gikk mot meg.
Og i det øyeblikket så jeg hele vår framtid sammen.
Bryllup, barn, ferier, å bli gamle sammen. Alt.
Alt i et øyeblikk.
Så gikk han videre. Og jeg sto bare der.
Hypnotisert og jeg ventet på at han skulle snu seg.
Det siste blikket...
Det er det menn gjør, hva?
Det er hva alle menn har gjort. Ikke han.
Og jeg vet ikke engang hva han heter.
Men jeg elsket ham. Og jeg mistet ham på 30 sekunder og...
Det har ikke gått en dag uten at jeg har tenkt på ham.
Det høres sikkert dumt ut.
Slett ikke. Jeg skjønner.
Iblant kobler man bare.
Akkurat.
- Ja, akkurat som vi kobler. - Det er noe som ikke stemmer.
Klokken ringte ikke før de slokket.
Faen også.
Hørte du?
Hvordan kom du...
Hva gjør du? Er det der en nøkkel?
Jeg skal ta løs lenken din, men du må tie stille, ok?
Se deg rundt. Ikke en eneste lampe er på, dette er vår sjanse.
Lisa gjorde dette.
Jeg fant henne sånn og hadde tenkt å fortelle deg det...
- ...men det ble strømbrudd og... - Jeg tror deg ikke.
Hun ville ikke la Fischer ødelegge alt.
- Vi må ringe politiet. - Vent litt.
Vil du ikke se hvordan det ender? Ingen vil savne Fischer.
Jeg kan ikke late som om ingen...
Ok...
Faen også.
Hva skal jeg gjøre med deg?
Adam?
Adam? Jeg vet at du ikke kjenner meg, men du må høre på meg.
- Adam. - Jeg vet hvem du er.
Du er en av dem.
Jeg var det, men nå er jeg en av dere.
Jeg er en venn av Lisa.
Og vi må komme oss vekk herfra, hvor er hun?
- Hvor er Lisa? - Si det du!
- Hvor har dere ført henne? - Jeg vet ikke.
Hele eksperimentet sporet av og nå dør folk.
Hvilket eksperiment?
Fortell!
Alt dette er et atferds-eksperiment der vi behandler mennesker som dyr
og som er finansiert av universitetet.
Lisa dro deg inn det, da hun har vært forelsket i deg helt siden hun så deg.
Hun har vært fiksert på deg i over ett år nå.
Den historien hun fortalte.
Den handlet om meg.
Nei, nei... Dere prøver å ta dere inn i hodet mitt!
- Dra til helvete! - Jeg skjønner.
Til helvete med meg, dette stedet og denne syke situasjonen.
Men jeg vet hvordan man tar seg herfra, og du trenger min hjelp.
Hvorfor skulle jeg stole på deg?
Tror du meg fremdeles ikke?
Ok...
Du prøvde å flykte da jeg matet deg. Du slo meg i hodet og tok nøklene mine.
- Så det var du? - Ja.
Lisa sa at du hallusinerte, men det gjorde du ikke.
Det skjedde virkelig og du ble dopet for å glemme det.
Vi fikk nesten deg ut derfra, men Lisa ville fortsette.
Hun ville ha mer tid til å bryte deg ned.
Den historien hun fortalte om broren som låste henne inn i kjelleren.
Hun fortalte meg samme historie, men at hennes ekle mor gjorde det
fordi hun innså at jeg ville relatere mer til det.
Det er det hun gjør, hun tar seg inn i ens hode.
Den gale tispen.
Nei... Nei, din tispe, du ødelegger jo alt!
Hvordan er utsikten under bussen?
Du er så følsom.
Fælt å ikke kunne stole på de man elsker, hva?
- Dette må være en hallusinasjon. - Dette er så virkelig.
Hun ødelegger alt. Få ham vekk, jeg kan redde dette.
Du hørte hva han sa, hvorfor kan du ikke bare slippe ham?
Vær så snill... George, jeg...
La meg løse dette.
Ok, greit...
Men først er det et par ting jeg vil vise deg.
Virker det kjent? Det burde det gjøre.
Vær så snill...
Få meg ut herfra...
Det er...
- ...mine ekskjærester. - Ikke bare dine ekser.
Dette er en samling med hver eneste mann som noensinne har såret deg.
Og de er her for å straffes.
Men... dette er det interessante.
Grunnen til at de kaller deg Lisa...
...og for mange år siden kalte de deg Nathalie.
Og før det var du kjent som Ashley.
Så jeg antar man kan si at jeg er den eneste som virkelig kjenner deg.
Det er forskjellen mellom meg og alle andre menn i dette rommet.
Jeg vet hvem du virkelig er og hva du har gjort, men jeg er ikke redd.
Du forstår, du tror ikke jeg hører, men jeg har hørt alt du har fortalt.
Og jeg ser hvordan disse mennene behandler deg og jeg forstår...
...hvorfor du har villet gjennomføre dette prosjektet.
Men din feil var Adam. Han er ikke den rette for deg.
Jeg er her.
Jeg trodde at du var homo.
Jeg antar at jeg er det i dine øyne, og du vil aldri se meg som
en potensiell elsker. Jeg har bare vært en venn siden dag én.
Men jeg orket ikke tanken på å være usynlig for deg.
Og jeg orket ikke hvordan du så på Adam.
Jeg måtte få deg til å se...
...på samme måte som du ville få Adam til å se.
Jeg vil vise deg en ting til.
Når jeg sier at jeg gjør alt for deg, så mener jeg det.
Alle de der alfahannene vil bruke deg til det ikke fins noe igjen.
Det er ikke kjærlighet, Lisa.
Dette...
...er kjærlighet.
Jeg avsluttet det du begynte, og jeg vet at døden ikke skremmer deg.
Men vi gjorde det... sammen.
Og vi er like skyldige nå.
Og det føles...
Det føles herlig.
Og nå... til vår endelige destinasjon.
Vil du vite hva de sier?
Ikke vær en flue på veggen. Gå inn dit og dans.
George, hold opp. Eksperimentet er over.
- Fischer er død. Ta av oss halsbåndene. - Det har vært dårlig fokus i det siste.
Og jeg er enig. Jeg liker ikke hvor dette leder.
Så Lisa skal hjelpe meg å endre på det.
- Hva er dette? - Et valg.
Lisa...
- Hva faen foregår? - En av dem distraherer deg.
Velg.
Dette er galt, Lisa.
Vi trenger ikke spille hans spill. Du er min beste venn.
Er dette en del av eksperimentet?
Hva gjør jeg her?
- Lurer du meg? - Ikke si sånt.
Adam, du kjenner meg bedre enn det. Du... Du kjenner meg.
Jeg vet at dere alle er helt jævla gale.
Prat, prat, prat... Velg én.
Lisa, du hadde rett. George dopet deg, det er ikke din feil.
Nei, hva er problemet? Det er din feil!
Jeg hørte alt du sa og du vender ham mot meg.
Du gjorde det selv. Du er besatt og ser ikke hvordan mange som blir såret
på grunn av det.
Fischer hadde rett.
Hei? Stopp det!
Jeg kan ikke, Lisa. Du har tatt ditt valg.
Selv om det ikke var noe valg du egentlig kunne ta.
- Men jeg valgte ikke Adam. - Du har ikke gjort så mange gode valg
i det siste, hva? Så det er kanskje best at jeg stepper inn.
Vær så snill...
Jeg gjør hva som helst.
- Jeg vet det. - Du kan få meg om du vil!
Det er vel det du vil, hva?
Herregud, George. Du er en jævla gærning.
Det var det du ville, hva? Du trykket på knappen hennes.
Ser du, dette er vi som har funnet en løsning sammen, ok?
Jeg valgte Adam og du Erika.
Og ingen vil savne henne. Hun har verken familie eller venner.
Og ingen vet at han er her. Vi gjør ham uidentifiserbar, så er det i orden.
Det var alltid ment å slutte sånn, hva? Brenne ned alt og forsvinne
og gjenta alt igjen.
Han trenger ikke dø.
Hørte du? Hun sa: "Han trenger ikke dø."
Hun driter helt i deg.
Tydeligvis... driter hun helt i meg også etter alt dette.
Det var ikke det jeg mente. Vær så snill...
Vær så snill, slutt... Tenk på hva du gjør.
Da du la Fischer i fryseren, var det ingen vei tilbake.
Nå avslutter vi dette.
Du skal få det... du alltid har ønsket.
Det fins ingenting du kan gi meg som jeg ikke alt har tatt.
"Ikke tatt."
Det hørtes upassende ut.
La oss si at du er veldig sjenerøs når du har fått rett dose.
Kanskje du har rett.
Men et ekte forhold da?
Brenn ned alt og flykt med meg, George.
Mener du virkelig det?
Ja.
Ikke lek med følelsene mine.
- Det ville jeg aldri gjort. - Jo, det gjør du.
Du bruker sex og forhold som en valuta mot meg.
La oss bare prate om det! Slå av halsbåndet hans.
Jeg har fått nok av å prate. Alt vi gjør er å prate, prate, prate...
...prate og prate! Og det tar oss ingen steder. Det tar oss aldri noe sted.
Så jeg skal fortelle noe på det eneste språk du forstår.
George! George!
Hvorfor?
Din stakkars tispe.
Alt dette fordi han var den eneste mannen som ikke ville ha deg.
- Erika... - Du trykket på knappen min!
Du var min beste venn, familien.
Dere og George er perfekte for hverandre. To likesinnede sadister.
Jeg forstår at du hater meg akkurat nå, for jeg hater meg selv også,
men vi kommer oss ut av dette bare om vi samarbeider.
Hva kan vi gjøre nå?
Hva har jeg gått glipp av?
Det er ditt ansvar, prinsesse. Visse kvinner har visst ingen bekymringer.
De forårsaker dem bare. Husker du at jeg sa at alle menn som har såret deg
skulle skades? Og hvor mye hjertesorg ga Adam deg?
Kom an... La oss snu det fliret...
...på hodet.
Trykk på denne knappen...
...så er alt over.
Jeg forstår at du tviler. Sist jeg ba deg trykke på knappen, skjedde det ikke noe.
Men jeg lover at det gjør det denne gangen.
Bra hva? Riktig bra.
Dette gjør deg hel igjen og... vi kan ikke ha et rom fullt av vitner.
Hva gjør du?
Nei, nei, nei!
Nei! Nei, Lisa! Vent litt!
Faen også!
Unnskyld meg!
Lisa, vent!
Nei, Lisa!
Nei, nei...
- Faen også! - Alt jeg ville, var å elske deg, Lisa.
Men du ødela alt!
Vi må ta av oss halsbåndene, han har fremdeles fjernkontrollen.
Lisa!
Jeg kjenner til alle hemmelighetene dine. Jeg ofret flere år for deg, Lisa.
Du klandret deg selv da søsteren din druknet, men det var ingen ulykke.
- Var det, Lisa? - Stikk nå.
Hun tok aldri livet av seg. Du drepte henne og knullet kjæresten hennes.
Du kan ikke flykte fra fortiden din denne gangen.
Jeg sloss for deg og ofret for deg.
Og til forskjell fra de andre, ville jeg dø for deg.
Se på meg, Lisa!
Ikke ignorer meg.
Jeg hadde vært god for deg, Lisa.
Fordi jeg elsket deg, men du ødela det.
Du ødela det, Lisa.
Du ødela det!
Hvorfor så du meg ikke? Hvorfor kunne du ikke elske meg?
Jeg vil ikke gjøre dette, men du tvinger meg til det.
Hei.
Se hva jeg fant.
- Vent... - Du burde ikke la lekene ligge framme.
Vent, Lisa. La oss prate om det.
Du har rett. Å prate tok oss aldri noe sted.
Så...
...vi skal snakke det eneste språk du kjenner til.
- Vær så snill! Herregud, nei! - Slapp av.
- Nei, nei, nei... - Det er bare tuppen.
Ikke se bort.
Det er ok å se.
Svinet kommer aldri til å skade oss igjen.
Jeg rømte nesten.
Jeg tok meg til døren, men... jeg kunne ikke forlate deg.
Du trenger hjelp.
Og jeg elsker deg.
Jeg ville ikke at det ville gjøre vondt, men kroppen din kan ikke bli identifisert.
Du vet, tenner, fingeravtrykk og sånn.
Jeg løy ikke da jeg sa at jeg trengte deg. Og...
...det er sant, jeg betrakter deg også som familie.
Men det er greien med familier. Man gjør offer for hverandre.
Takk for din oppofrelse.
.::TWA - Your Source Of Quality!::.
Norske tekster: Per Olav Wiborg-Maurstad www.ordiovision.com