Vidím, jak kapky padají,
svou krásou si mě získají.
Pak měsíc rozlije svou zář.
Pavoučí v duchu utkám síť,
vždy, když o tobě začnu snít,
tu síť protrhne tvoje tvář.
Jenom ty a já
dojdem až na světa kraj.
SLAVNOSTNÍ OTEVŘENÍ
Jenom ty a já,
jen ty a já.
Jenom ty a já,
náš hotel bezpečný je ráj.
Jenom ty a já,
ty a já.
Jsme stále spolu, ty a já,
čas letí rychleji, než se zdá,
kéž by se nezměnilo nic.
Jenom ty a já
dojdem až na světa kraj.
Jenom ty a já.
Jen vy dva a já
dojdem až na světa kraj.
Jen vy dva a já,
ty, ty a já.
Jen vy dva a já
žijeme v hotelu Transylvánie.
Jen vy dva a já.
Ty, ty a já.
Přesně tak! Jen vy dva a já
dojdem až na světa kraj.
Jen vy dva a já.
Ty, ty a já.
Ať žije hotel Transylvánie!
-VESELÉ VÝROČÍ -Oslavujeme 125. výročí!
Bravo!
-Paráda, Draku! -Výborně!
Ano, opravdu krásné!
Díky, Johnny! To bylo krásné překvapení.
Ale nastal čas začít skutečně naplánovanou část oslavy.
To byl teprve začátek, Draku!
V klidu se posaď a užij si oslavu.
Klid, tati.
Johnny se nadřel, aby to bylo extra super.
Má všechno zcela pod kontrolou.
To ne.
Tuhle oslavu si bere pod taktovku Johnny!
Hobluj!
Vypusťte psy!
Psy?
Šťastné výročí hotelu, dědo Draku!
Šikovnej!
Rozbal to, Franku!
Dobrý, co? To mě naučil Johnny!
A při zkoušení jsme mu museli přišít ruce jen dvakrát!
Ledová socha, vpřed!
Pyrotechnika!
Ano!
Šílenej hovn...
To ne!
Oheň ne!
No to je průšvih.
Tak jo. To by stačilo.
Tati?
Aha, jasně. Jiné upíry zmrazit nemůžu.
Jé, ahoj, Mavinko Krvinko.
Jen to tady dám malinko do pořádku.
Všechno nejlepší
Tati, Johnny to všechno dělal pro tebe.
Chtěl, aby to byl nezapomenutelný den.
Tím, že zničil mou pečlivě naplánovanou oslavu?
Mockrát děkuji, milý zeti.
Cos to říkal?
Nic, můj netopýrku.
Tati, já vím, že si s Johnnym občas nerozumíte,
ale já ho miluju a nic na něm měnit nechci.
Vážně?
Víš jistě, že bys nechtěla pozměnit pár drobnůstek?
Lepší, ne?
Ne!
Je dokonalý takový, jaký je.
Dobrá, dobrá, ať je po tvém, netopýrku.
A teď si užijme ten výjimečný den.
Protože bude ještě více výjimečnější.
Aha, co máš za lubem?
Co? Já? Vůbec nic.
Ty jo. Asi jsem zabil.
Dobře, další vystoupe...
Díky, Johnny.
Vskutku báječné.
A nezapomeňte, že přesně o půlnoci
učiním oznámení, které se dělá jednou za život.
Teď se pohodlně usaďte a poslouchejte hudbu.
Haló! Jsi připraven na ten velký proslov, Tesáčku?
Jo, doufám. Ale...
Johnny mi momentálně vrtá hlavou jako ještě nikdo!
Jako by mi někdo vrážel do hlavy dubový kolík!
Znáš přece Johnnyho. Nechá se snadno unést.
Jo, přesně tak.
A všechno pokazí. V tom je ten problém.
Musíš si začít zvykat,
že tu všechno bude trochu jinak, až půjdeš do penze.
...do penze.
Do penze?
Ne tak nahlas. Mavis má netopýří sluch.
Proč by poslouchala?
Nebuď paranoidní.
Jo, jistě máš pravdu.
Já jen...
Nechci, aby se ještě něco pokazilo.
Všechno musí být dokonalé,
až konečně předám hotel
své Mavis.
Cože?
A Johnnymu!
Ano, a Johnnymu.
Je to velký krok.
Vím, jak moc ti na tom hotelu záleží.
To ano.
Ale je načase to nechat být
a začít společně novou kapitolu.
Ty jsi prostě po všech stránkách báječný, viď?
Neříkají mi pro nic za nic
„hrabě Báječný“.
Aha. Vážně?
A také „Temný princ milovník“.
„Pán muchlování“.
Přestaň, Draku.
Fuj. Fuj. Fuj, fuj, fuj.
Ty jo, super ušisko, puso!
Svatá vzteklino! Tomu nebudeš věřit!
Co je? Co se děje?
Johnny, radši si sedni.
Zlato, ty mě trochu děsíš.
Táta odchází do penze a přenechá hotel nám!
Nic mu není, asi se jen trochu předávkoval cukrem.
Já netušil, že uvažuje o odchodu do penze.
Já taky ne.
Páni, Mavis, moc ti to přeju. Budeš úžasná hoteliérka!
Chceš říct, že my budeme úžasní.
Táta předává hotel nám oběma.
Vážně? Nám oběma?
Víš to jistě?
No jasně. A proč by ne?
No, já ti nevím.
Jen jsem nikdy neměl pocit, že mě opravdu považuje...
za součást rodiny.
Co je to za řeči? Jasně že jsi součást rodiny.
Jo, já vím.
Ale víš, jak se někdy Vzteklý tesák tváří.
Jako že patřím k rodině, ale ne doopravdy.
To není pravda.
No teď už vlastně ne.
Nesmíme zkazit překvapení.
Jasně. Jasně, jasně, jasně.
Radši se jdu projít.
Ahoj, jak se vede? Není tu nic k vidění ani k probírání
kromě té nejsuprovější věci na světě.
Tamhle je.
Počkej, Draku! Draku!
Ne. Ne. Hlavně klídek, Johnny.
Bude spousta času mu poděkovat později.
Tak se na to podíváme.
Drahá rodino, přátelé a vážení hosté.
Vstoupil jsem do nové životní fáze
a cítím, že je také na čase
otevřít novou kapitolu pro hotel Transylvánie.
A proto mě naplňuje nesmírnou hrdostí a ctí,
že mohu předat klíč od hotelu...
Draku!
Já nevěřím vlastním uším!
Rozletím se na tisíc nadšených kousků!
A ty nadšené kousky se rozletí na miliony nadšených kousků!
Ach, mocný králi,
z celého srdce přijímám tuto velkou poctu.
Poctu?
Tímto mocným klíčem odemknu budoucnost
a vytyčím nový směr pro báječný hotel Transylvánie!
Mám tolik super nápadů.
Cloumá se mnou hotelová kreativita.
Vidím pojízdné chodníky v hale,
jmenovky pro hosty pro méně formální vztahy,
ekologické vychytávky...
...rotopedy v pokojích pro energetickou soběstačnost.
Johnny to tady totálně vytuní!
To nepůjde!
Myslel jsem, že předám hotel Mavis a Johnnymu,
ale on to tu všechno zničí.
Musím z toho nějak vycouvat. Musím!
Pomalu, pomalu, sire Johnny.
Myslím, že došlo k nedorozumění.
Já ti totiž...
ten hotel dát nemůžu.
-Cože? -Ano, ano, ano.
Jde o starý, velmi starý,
velmi prastarý, velmi závažný...
monstr zákon o nemovitostech.
Zákon o nemovitostech?
Ano, ano. A ten říká:
„Žádné obydlí, ať již obytné nebo komerční,
nesmí nikdy být převedeno, vlastněno nebo zděděno člověkem.
Kdyby přece jen nastal případ ten,
majetek lidem těm bude ihned zabaven a vyvlastněn.“
Ty jo, to je hodně vážných „en“.
Strašlivě mě to mrzí.
Opravdu moc rád bych ti ten hotel předal,
ale to víš, když nejsi monstrum, tak nemůžu.
Ale čeho se teda týká to velké oznámení?
Těšíš se na to oznámení?
Ani nevíš jak!
Mysli, mysli, mysli.
Něco oznámit musíš.
No konečně. Málem jsi o to přišel.
Drazí přátelé a...
Co se to s ním děje?
-Je nervózní jak pes. -Na to se nedá dívat.
Tak už to vysyp!
Griffine!
Co? Plácá se v tom.
Já vím, ale projev trochu úcty.
Vážně už to vyklop!
Drahá rodino, přátelé a vážení hosté...
zahájil jsem novou životní fázi.
Teď to přijde.
A cítím,
že je nyní také načase
hotel Transylvánie...
Zvětšit!
Ano! Budeme zvětšovat hotel!
Cože?
Ano, ano. Abychom předešli čím dál delším frontám,
s radostí vám oznamuji, že v hale přibude nová toaleta.
Záchodů není nikdy dost.
Ale já myslela, že slyším...
Ach jo, to je všechno moje vina.
Takže oslava může začít!
Rozjeď to, Blobíku!
Jo!
Super!
Sledujte!
Tak jo. Vyšlo to.
Teď si jen něco vymysli, než narazíš na...
Eriko!
Co se tam na pódiu stalo?
Co? Co jsi říkala, lásko?
Ta muzika jede na plný pecky.
Jo, rozjeď to, bejby.
Draku!
Uf! To bylo o fous.
Mavis!
Nová toaleta? Vážně, tati?
To bylo to velké překvápko?
Nic jiného jsi ohlásit nechtěl?
Například co?
Například, já nevím...
odchod do penze?
Cože?
Poslouchej ten boží rytmus! Trsej, netopýrku!
Tati, počkej!
Ach jo. Je to moje vina.
Všechno jsem zkazil. Protože nejsem monstrum.
Tak ty bys chtěl být monstrum, co?
Van Helsingu?
S tím ti můžu pomoct.
Dole v laboratoři mám přesně to, co potřebuješ.
Otázka zní...
kam jsem to jen dal?
Ty bláho!
Mám v tom svůj pořádek...
-Na nic nesahej! -Pardon.
Tady ne.
Ne, to není ono.
Někde to tu musí být.
Pojď! Rychle!
Tady tudy.
Přidej!
Elá hop!
Ty jo!
Vím, že to tu někde je.
Haló?
Van Helsingu?
Mám to!
Pohleď! Monstrifikační paprsek.
Promění každého člověka v monstrum.
Boží!
Ale je to bezpečné?
Dobrá otázka.
Musíme to zkusit na morčeti.
To je Gigi.
Ta je roztomilá.
Zatím jo.
Monstrum
Ty bláho!
Takovýhle zubiska chci taky!
A sedm očí, laserový vidění a...
Takhle to nefunguje.
Kdo ví, jaká ohavná bestie se z tebe stane?
Tak to zkusme!
Neboj, Mavis. Tímhle se všechno vyřeší.
Napal to do mě, brácho!
To je divný.
Nic se nestalo.
Necítím se moc dobře.
Ne! Ne, ne, ne!
Tati?
Draku?
Zlato? Drahouši?
Tati?
Co to bylo?
Haló?
Van Helsingu?
Je tady dole všechno v pořádku?
Haló?
Kdo je tam?
Čus, Draku! Jak je?
Johnny?
Jo, jsem to já!
Je ze mě monstrum.
Mrkej na ty tlapy.
A na ty drápy.
A ty ušiska. Pěkně špičatý.
A hele, mám ocas!
Proč? Jak?
Proč ses...? Jak ses...?
To Van Helsingův monstrifikátor!
Teď můžeš dát hotel Mavis a mně, jak jsi chtěl!
Jémine, Mavis!
Bude nadšená z mého nového já! Musím se jí ukázat!
-Počkej, počkej! -Mavis!
Mavis!
To ne. Mavis mě nejspíš zabije.
Mavis! Mavis!
Já to spravím!
Mavis! Mám skvělé zprávy!
Člověk
Mám tě!
Promiňte!
Co?
To snad není možné!
Ta hrůza skončila!
Jsem zase člověk!
Musím být opatrný. Jsou tady všude monstra.
Promiňte, s dovolením.
Ne, ne, ne!
Mavis!
Tohle překvápko bude ze všech překvápek nejpřekvapivější!
Ahoj, Slinto!
Ahoj, Dennisi. Ahoj, Helčo.
Tati? Jsi to ty?
Jo, není to super?
Musím se ukázat mámě!
Dědo Draku! To byl můj táta?
To nebyl tvůj otec. Jen nějaké náhodné monstrum.
Všechno je normální.
Mavis! Kdepak jsi?
Párty!
Mavis! Mám nejlepší novinku ze všech!
To ne.
Draku?
To ne! Něco je špatně!
Neboj se!
Chytím tě, Draku!
Franku, klídek. Tohle není závod.
Draku?
Čus, chlapi!
Johnny?
To jsi ty?
Jo, jsem to já. Paráda, co?
-Co se to děje? -Co se ti stalo?
Ale kde je Drak?
Pomoc!
Draku? Skoč sem dolů!
Viděl jsi Johnnyho? Je z něj monstrum!
Já vím!
Neumím lítat!
Neřekl zrovna: „Neumím vítat“?
Ne, spíš řekl: „Neumím pípat“.
Přestaň dělat blbiny a pojď sem dolů!
Já nedělám blbiny!
Chlapi? On se neproměnil v netopýra.
Neboj, zařídím to.
Hej!
Draku?
Vypadáš...
Vypadáš příšerně.
To ne! Ne, ne, ne.
Ne, ne, ne!
Ne!
To snad ne!
To se povedlo, Draku. Ty jsi člověk a já jsem monstrum.
To je jako „Mezi námi děvčaty“, akorát že my jsme kluci.
Kde to je? Kde to je?
Někde to tu musí být.
Co se děje, Draku?
Musím najít ten přístroj!
Myslíš tamten?
No tak! Proč to nefunguje? Tak proč?
Asi je to rozbitý.
Ne! To není možné!
Čau, neviděls tátu?
Rychle, Johnny. Musíme vypadnout!
Cože? Ani nápad!
Musím říct Mavis, že se její sen splní.
Že jsem teď monstrum a tak.
Ne, ne, ne!
Budeš mě poslouchat.
Půjdeš se mnou.
Mavis! Mám skvělé zprávy!
Johnny!
Draku, co se děje?
Bolí mě celé tělo!
Draku! To snad ne! Co budeme dělat?
Rychle mě doveď k Van Helsingovi.
Jasně. Spolehni se, Draku.
Mavis ani slovo!
Do laborky!
Rychle! Cítím, jak se mi rozpouští vnitřnosti.
Co se to děje?
Ahoj.
To byl táta?
Ne! Co? Ne.
-Rozhodně ne. -Vůbec.
Nemáš nějaký nový účes?
Co se to tu děje?
Co se tu děje?
Helmut nám chtěl předvést nové taneční figury.
-Figury? -Jo. Předveď se.
Předveď se.
Tak jo.
Kdybyste viděli tátu, řekněte mu, že s ním potřebuju mluvit.
No jo!
Sledujte. Jo.
Au.
Jo, je to rozbité.
Krystal je prasklý a nejde to spravit.
Počkejte, co?
Sežeňte nový!
Vida. Někdo se nám tu uzdravil.
Ty krystaly jsou velmi vzácné a těžko se shánějí.
Najít tenhle mi trvalo tři roky.
Tenkrát jsem byl mladý lovec monster.
Tedy, ne moc mladý, ale cítil jsem se tak.
Dobrá, detailů mě ušetřete.
Naštěstí pro vás
jsem byl tak geniální, že jsem na přístroj pro všechny případy
nainstaloval lokátor.
Tamhle je!
V Jižní Americe?
V pohodě.
Jednou jsem tam jeskyňařil s norskými zápasníky.
Skočíme tam a seženeme nové krystaly!
Kéž by to bylo tak snadné, příteli.
Napřed musíte projít záludnou džunglí.
Přežití nejisté.
Poté splout zrádnou řeku.
Ty jo.
Až doplujete do Odrazové jeskyně.
Vstoupit do ní znamená téměř jistou smrt
a únik je nemožný!
Tam jsem přišel o pravé zadní kolečko.
Upřímnou soustrast?
No tak šťastný lov!
To je katastrofa!
Jen klid, Draku.
Zase budeš takový jako dřív.
Ale napřed řeknu Mavis, že odjíždíme.
Ne, ne, ne! Nesmíš jí to říct!
Proč ne?
Protože...
jestli jí to řekneš, bude chtít jet s námi,
a mě napadlo,
že by to mohla být cesta, na které se otec a syn sblíží.
Ano. Přece víš...
Jenom ty a já?
Vážně? Paráda!
Brzdi, brzdi. Na objímání bude dost času cestou.
Tak jo. Vzhůru na cestu! Není času nazbyt!
Jasně.
Jsem pořád člověk.
Já ti nevím. Dost mě to překvapilo. Ale je to pokrok.
Viď? Myslím, že Johnny vypadá jako monstrum líp.
Jo. Je z něj docela fešák.
A ta zelená? Zvýrazňuje mu oči.
Hele, to je Drak.
„Jedeme najít krystal. Opravíme přístroj a vrátíme se do normálu.
Neříkejte to Mavis!“
Tohle dělá Drak pořád. Nechci se plést mezi něj a Mavis.
Co mu mám odepsat?
Co takhle: „Ne! Už tě nebudeme dál krýt.“
Jo. „Teď, když jsi člověk, s tím už nic nenaděláš!“
„Vyžer si pro změnu vlastní maléry sám, bejku!“
Jasně, mám to! Odesláno!
Cože? Tys to vážně poslal?
Do pytle, to máme pěknej průšvih!
Ne. Poslal jsem mu jen gif.
Čus, Blobíku. Mrkni na to.
Tos trefil, Blobíku.
Tak na Blobíka.
Ne, Blobíku. Jen jsem říkal: „Připíjím na partu prima chlápků!“
Co myslel, že jsem řekl?
Na zdraví!
Něco se tu děje!
Ty jo.
To ne. Ne! Nos! Nos!
Co to? Moje stehy! Co se to...?
Co se to děje?
Co to...?
Moje srst!
To ne. Co to je, chlapi?
Já plešatím?
Co se to děje?
Nahatej!
Páni!
Zdarec, chlapi!
Ten to odskákal nejhůř.
Páni, létat jako monstrum je o moc lepší. Viď, Draku?
Je vám lépe?
Bojíte se létat, že?
Jak to, že tahle kraksna vůbec lítá?
Co je to za zvuk? Pálí se tu něco?
To křídlo drží jen na té izolepě?
Zdravím vespolek!
Dosáhli jsme naší letové hladiny. Neočekáváme žádné turbulence.
Takže se posaďte, uvolněte se a přeji příjemný let.
Draku? Začínáš zase vypadat jako monstrum.
Potřebuju si dojít na toaletu!
Copak, vám je šoufl?
Ano.
Já jen musím...
Zkuste se točit!
Možná vám žaludek zklidní jídlo.
Ne? Tak snad trocha čerstvého vzduchu.
Už vypadá líp.
Jo, díky moc.
Je to má práce.
Tati!
Vážně s tebou musím mluvit.
Tati, jsi tady?
Tati?
Tak kde je?
NÁŠ HOTEL JÁ - TÁTA
„...předat klíč od hotelu své milované dceři Mavis?“
Měla jsem pravdu! Táta mi chtěl dát hotel.
Ale proč si to tedy potom rozmyslel?
Ahoj, zlatíčko. Neviděli jste dědu Draka nebo tatínka?
To nebyl můj otec.
Jen nějaké náhodné monstrum.
Všechno je normální.
Jasně. Jo. Rozhodně se tu něco děje.
LETIŠTĚ
Ty jo!
To je hustý!
Opravdu s tím nechceš pomoct?
Řekl jsem, že to zvládnu sám.
Slunce!
Draku? Teď už tě slunce neusmaží.
Jsi člověk, vzpomínáš? Nic ti nehrozí.
Slunce!
To je velkolepé!
Nechce se mi věřit, že jsem celý život
přicházel o tuto oslnivou nádheru.
To je nádherné. To je divukrásné.
To, to...
To mi vypálí oči!
Jsem slepý!
Draku!
Já nic nevidím!
Jejda!
Je tady někdo?
Haló? Johnny!
A mám tě!
Promiňte!
S dovolením.
Jen projdu!
No vida!
Ty počkej tady. Já seženu taxík.
Taxi!
Pardon!
To bylo divný.
Nechápu, co se to stalo.
Gigi?
Gigi!
Jejda.
Přísahal bych, že ses zvětšil.
No tak, Draku! Přidej se!
Proč jedeme tak pomalu?
Johnny!
Tvoje monstróznost nás zatěžuje. Sotva se vlečeme!
Vážně?
Neboj, Draku. Mám nápad.
Momentíček!
Dobrý, chlapi, čistej vzduch.
Tys byl vážně celou dobu nahej?
Jo, jinak by nebyly vidět jen moje brejle.
Já to nechápu. Proč se schováváme?
Když nás uvidí Mavis, pozná, že se něco děje.
Drak řekl, že s Johnnym přivezou lék.
Do té doby se musíme skrývat.
-Nevidělas tátu? -Nevidělas tátu?
Hm?
Ne, od té oslavy jsem ho neviděla.
Ahoj.
Neviděly jste Helmuta?
Kde je Frank?
Od té oslavy není k nalezení.
Neviděla jsem Franka ani Helmuta.
Viděl je vůbec někdo?
Doufám, že něco nechystají.
Málem jsme zapomněli na našeho Blobíka.
Franku?
Ahoj, zlato. Jak je?
Sexy chlap
Franku, cos to udělal?
A co jsou tihle zač?
Mavis, to jsem já, strýček Griffin. Ty mě nepoznáváš?
Ne! Přísahám, že jsem vás v životě neviděla.
Ty jsi Murray?
Ve svém pět tisíc let starém těle.
Podívejte. To je sranda.
Jsem vzhůru.
Helmute? Jsi to ty?
-Tati! Tati! -Tati! Tati! Tati!
Kde je náš táta?
Váš táta?
Já nevím, kde máte tátu. Zrovna jsem přišel. Já jsem Heinrich.
-Máma! -Máma! Máma!
To není vtipný, Helmute. Já se nesměju.
Nechám tě samotnýho pět minut, a ty se proměníš v člověka?
-Zlato, klid. -Tak dost! Blobík není zákusek, jasný?
Mavis, co se to děje?
Právě se děje. Žhavé novinky z mezinárodního dění.
Táta?
Tato scéna se odehrála před místním letištěm, kde neznámé monstrum
zachránilo zmateného muže v halloweenském kostýmu.
Počkat, to vypadá trochu jako...
Johnny?
Jo, tvůj táta je teď člověk a Johnny je monstrum.
Sákryš, to jsem asi neměl říkat nahlas.
Tak díky za svezení!
Johnny! Johnny, hoď sebou.
¡Adiós, přátelé!
Honem! Nemáme čas na žvanění.
Musíme projít tou džunglí a najít ten krystal.
Johnny, takhle tam nedojdeme.
Neboj, Draku. Mám pro tebe výstroj.
A třešnička na dortu.
Teď jsi připraven na velkou túru.
Fajn, dobře, pro mě za mě. Můžeme už konečně jít?
Moment, Draku. Ještě věci z truhly.
Tak jo, teď najdeme ten krystal.
Tak pojď, Draku. Turistiku si zamiluješ.
Zvuky přírody jsou tak konejšivé, viď?
Co to tu smrdí?
Fuj. Co je to?
To jsem já!
Draku, klid, to chce jen spršku.
A kde ji asi tak uprostřed džungle najdu?
Ty jo.
Hele, asi máš pylovou alergii.
Nesmysl!
Johnny!
Jak to, že jsem tak mokrý...
a zároveň úplně vyprahlý?
Jak daleko to ještě je?
Ne, ne, ne.
Nikdy tam nedojdeme!
Koukej, Draku!
Není to krása?
Voda. Díky! Jsem uvařený!
Ne! Zadrž, Draku.
V neznámých vodách musíš být mimořádně opatrný.
Jednou jsme s mým kámošem Katmačkou putovali po Thajsku...
Draku?
Piraně!
Ber to z té lepší stránky.
Aspoň ti už není horko.
Nemůžu se jim dovolat.
Já taky nemám štěstí.
Nechápu to. Co dělají v Jižní Americe?
A hlavně, jak se dokázali proměnit?
Přesně tak! Copak nám ve sklepě žije šílený vědec?
Aha.
Pradědečku, cos to...
udělal?
Ach ne.
Pradědečku?
Zdravím, dámy. Mám zrovna trochu napilno.
Co jste udělal s Johnnym a mým tátou?
Uber trochu.
To je... Gigi?
Zdá se, že účinek paprsku je značně nestabilní.
Transformace stále mutuje
a nepřestane, dokud se ze subjektu nestane bezduchá, pažravá stvůra!
Stále mutuje?
To ne. Johnny!
Eriko!
Jasně!
Hej! Gigi!
Tady jsem!
Musíme najít tátu a Johnnyho, než bude pozdě!
No teda! Proč mi nikdo neřekl, že jsou drápy tak úžasný?
Ty jo.
Být monstrum je hodně divný.
Jo. Ale být člověkem je nejhorší.
Ale no tak, to bych neřekl.
Vážně? Puchýře, spáleniny a opruzený zadek nejsou to nejhorší?
Co to bylo?
Komářisko.
Jsou to upíři džungle.
Hele! Nech si toho.
Jsou tu všude.
Johnny, máš je všude!
Cože?
Šupinatá kůže.
Neboj, Draku. Mě štípnout nemůžou.
Co?
Nehýbej se, Draku! Mám ho!
Johnny, ne!
To je hustý!
Ne! Opatrně.
HOTEL TRANSYLVÁNIE ZTRÁTY A NÁLEZY
Tady. Zkus si tohle.
To myslíš vážně?
Vypadám směšně.
Jen si to nech na sobě, kámo. Už jsme toho z tebe viděli víc než dost.
Ale na druhou stranu já?
Radost pohledět.
Ale jdi ty.
-Pozor, běžím! -Huberte, slez!
Hansi, zlato, nesahej na to.
Hedviko, ne. Polož to.
Horste, co jsem ti...?
Jejda.
Pardon.
Ty jo.
Nechtějte, abych tam musela jít! V tu ránu ten koráb otočím!
Promiň, Eriko.
Promiň, ale nechávat je u nás v hotelu mi nepřipadalo bezpečné.
Asi mě nenapadlo, že ta vzducholoď je tak...
Smrtelně nebezpečný stroj?
Co? Ne.
Dobře, jo, je to smrtelná past.
Jo, promiň mi to.
Tohle všechno býval můj život.
Tvůj táta mi pomohl hodit to všechno za hlavu.
Snad se mu nic nestalo.
Neboj se. Najdeme je.
Takže vážení. Jsme tady.
Páni!
Je to obrovské. Jak je tam najdeme?
Myslím, že mám nápad.
Ale budeme muset hledat na zemi.
Na to jsem vybavená.
Ne, moje vlasy!
Jo, moje vlasy!
Kde je Blobík?
Tak co, Mavis? Jaký je plán?
Jenom ty a já,
otec a syn,
vlastně zeť...
Mám je!
Tudy!
Moje hlava.
Co? Co se to děje?
Zdřímnul sis?
Zdřímnul? Praštil jsi mě tak, až jsem pozbyl vědomí!
Ale toho komára jsem dostal.
Hele, kde to jsme?
Jen sleduju tu věc.
Ukaž mi to.
Dobře. Zdá se, že jdeme správným směrem.
Co se to děje?
Co s tím krámem je? Ztratili jsme signál.
Proč se to teď...?
Hoplá! Ty jo.
Asi jsme špatně odbočili.
Ty jsi špatně odbočil!
Nic nedokážeš udělat správně.
Teď mě pusť dolů!
Ne, Draku. Ne! Jsme opravdu hodně vysoko.
Pusť mě dolů. Pusť mě dolů. Pusť mě dolů!
Draku!
Johnny, tvůj ocas!
Promiň!
A noha!
Tvoje křídla, Johnny!
Křídla?
Johnny! Ty máš křídla!
Mávej, Johnny, mávej!
-Leť! -Nejde to!
Draku, co budeme dělat?
Johnny, uklidni se!
Dokážeš hýbat nosem?
Zahýbej prsty u nohou!
Ano.
Mávej křídly!
Nejde to! Nedokážu to!
Už to děláš, Johnny!
Ty letíš!
Co? Já letím?
Já letím!
Dokázal jsem to, Draku!
Draku?
Johnny!
Tys to dokázal.
Ty létáš!
Jo! Už jsem tomu přišel na kloub!
To je úžasný!
Jo!
Mávej, Johnny, mávej.
Jasně, jasně. Mávám. Vždyť mávám.
Johnny! Posaď se.
Nebo ten oheň uhasíš.
No tě pic. To byla fakt psina!
Jasně. Ztratit se a málem se rozmáznout o zem je náramná psina.
Jasně, pane Vzteklý tesáku. Jak myslíš.
O čem to mluvíš?
Do háje! Je to spálený.
Vidíš? O tom! Přesně o tom mluvím.
Když na všem vidíš jen to nejhorší, přicházíš o to nejlepší.
Tady, koukej, koukej...
Napřed, chutný marshmallow.
A pak...
Hoří to, je to spálený!
Ale sfoukni plamen,
odloupni to spálené
a uvnitř najdeš lahodnou dobrotu.
Akorát to musíš hledat.
Dobrotózní!
Asi pro mě byl vždycky problém vidět věci z jejich lepší stránky.
Když vychováváš tak dlouho sám dceru,
máš nepřetržitě starosti.
Pořád se bojíš nejhoršího.
Proto jsem postavil ten hotel.
Abych ji ochránil.
Abych ochránil nás všechny.
Je...
Je součástí naší rodiny.
Promiň.
Možná je to moje nové já,
ale cítím se trochu... dojatý.
Ne, Draku, to je v pořádku. Naprosto to chápu.
Ten hotel je něco naprosto mimořádného.
A skutečnost, žes mi chtěl svěřit něco tak důležitého...
Ani ti nedokážu říct, jak moc to pro mě znamená.
Já ti musím něco říct.
O co jde, Draku?
Johnny, pravdou je,
že žádný zákon o nemovitost...
-Johnny! -Mavis?
Jsi to ty!
Jsi tam uvnitř pořád ty, že jo?
Jasně že jsem.
Ahoj, fešáku.
Eriko!
Nesnaž se.
Miluju tě, jaký jsi.
Eriko, co se to děje? Chci říct, co tady děláš?
Není tu sama.
Nazdar, kámo.
Chlapi? Vy...
Chci říct, vy jste...
Lidi? Jo, všimli jsme si.
V mém případě jde ovšem o velké zlepšení.
Obrátíme list?
Nerozumím tomu. Jak k tomu došlo?
To bych taky ráda věděla.
Johnny, proč ses proměnil v monstrum?
Abychom udrželi hotel v rodině.
Chápeš? Kvůli monstr zákonu o nemovitostech.
Monstr zákon o nemovitostech? Tomu nerozumím.
Ne, já taky ne.
Tak moment, moment, moment. Já to vysvětlím.
Všechno se to seběhlo děsně rychle.
Víte, Johnny přišel na to, že vám chci dát hotel.
Ale potom začal plánovat, jak ho vytuní.
Výtahy, jmenovky, bla, bla, bla.
A tak jsem...
Víte, já jsem...
Já jsem propadnul panice!
A lhal?
Počkat.
Takže žádný monstr zákon neexistuje?
To potom...
To znamená, že tohle všechno byla jen lež?
Takže ty ses se mnou nechtěl sbližovat.
Tys mi jen nechtěl dát ten hotel!
Ne! Vlastně ano, ale...
Ty mě nesnášíš!
Johnny, ne. Já jsem tě nechtěl...
Tati! Jak jsi mohl? Po tom všem.
To je snadné.
Protože já...
nebýt část rodina!
Johnny, s tebou se něco děje.
Johnny jít teď pryč.
Johnny, počkej!
Za všechno můžeš ty!
Johnny nechtěl nic jiného než patřit do naší rodiny.
Ale tys ho nikdy nepřijal.
Záleží ti jen na tom tvém pitomém hotelu!
Mavis, chtěl jsem...
A teď jsem ho kvůli tobě možná navždy ztratila!
Mavis, počkej!
Eriko, dej vědět, až najdete ten krystal.
Já musím najít Johnnyho, než bude pozdě.
Pozdě? Co tím chce říct?
Pojď, vysvětlím ti to cestou.
LVC-MNSTR
Johnny se bude dál proměňovat?
Až se z něj stane bezduchá stvůra!
Z Johnnyho v ní nic nezbude!
Proto musíme najít ten krystal, a to hned!
Tudy! Podél té řeky!
-Draku? -Rovně, jeď pořád rovně.
Fajn. Tak tedy rovně.
Počkej, počkej! Co to děláš?
Ty máš vždycky nachystané nějaké překvapení.
Tudy!
Johnny! Johnny, kde jsi?
Johnny?
To ne!
Ach, Johnny!
Johnny! Johnny, stůj!
Ma...? Ma...?
Mavis?
Jo, zlato, jsem to já!
Díky bohu! Málem jsem tě ztratila.
Mavis!
Moc mě to mrzí. Táta ti nikdy neměl lhát.
Drákula zlý!
Ne! Johnny!
Páni!
To je ono.
Ten krystal je tam.
Už tam skoro jsme.
Až doplujete do Odrazové jeskyně!
Vstup do ní znamená téměř jistou smrt...
a únik je nemožný!
No jo, chápeme!
Jsi v pohodě, zlato?
Ano! Všechno je v pohodě.
Murrayi!
Skála!
Koukněte!
Mami, Horst mě šťouchá!
Ona si začala!
Ne, moje boty!
Potápíme se!
Promiň, Blobíku, musíš si poradit.
Neumím plavat! A bojím se žraloků!
Šlapeš mi po tlamě!
Šlapeš po mně!
To je moje hlava!
Pozor!
Přestaň!
Potopí se to!
Našli jsme to.
Půjdu první.
Ne. Půjdu já.
Páni!
Drákula podlý!
Drákula lhář!
Johnny vztek!
Johnny, prosím, musíš se uklidnit!
Promiň, zlato, musím to vzít.
-Eriko? -Našli jsme krystalovou jeskyni!
To je skvělá zpráva!
Tak jo, hned ti pošlu souřadnice.
Mám to. Dostanu ho tam.
Víš to jistě? Jste blízko?
Jo! Docela blízko.
Promiň mi to, zlato.
Ahoj, lásko.
Začínám navádění k vašemu cíli.
Poslouchejte mě.
Ten krystal tu někde musí být.
Najdeme ho, pokud se budeme držet pohromadě a...
nerozdělíme se.
Draku? Kde jsi?
Murrayi? To jsi ty?
Haló, Eunice, kam jsi zmizela?
Já jsem tady! Kde jsi ty?
Hlavně zachovejte klid! Žádnou paniku!
Kluci, Blobík se bojí.
To já taky!
Murrayi?
Je přímo tady.
Ne, počkat. To je omyl. Je to jen špičatý kámen.
Lidičky, Blobík to nedává!
Zůstaňte, kde jste!
-Franku? -Kde to jsem?
Co se to děje?
Najděte mě někdo!
-Co budeme dělat? -Kde to jsme?
Jsme ztracení!
Jak se odsud dostaneme?
Kam teď?
Promiňte, nerozumím.
Vypočítávám novou trasu.
Odbočte ostře doleva.
Váš cíl se nachází napravo.
Tak jo, zlato, chvilku tu počkej. Hned se vrátím.
Haló?
Tati? Eriko?
Murrayi?
Drž mě! Mám strach!
Blobíku?
Mavis!
Jauvajs!
Tati, to jsi ty!
Jasně že jsem to já.
Mám asi zlomený nos.
Co se tu děje? Našli jste ten krystal?
Krystal?
Nemůžeme najít ani jeden druhého. Je tady blázinec.
Počkat! Ty ses vrátila? Takže už se nezlobíš?
Jasně že se zlobím.
Ale musíme zachránit Johnnyho.
-Johnny? -To ne!
Mavis!
-Dobrý, Mavis? -Jo, v pohodě. Rychle pryč!
Utíkejte, nohy!
Hedvika, Hans, Hilda, Harald.
-Jsou tady všichni? -Ani zdaleka.
Hej!
Jestli mi zničí účes, do smrti mu to nezapomenu!
To je...?
Ten krystal. Díky, Johnny!
Běž!
Člověk
Prosím, ať není pozdě.
Ahoj, holka.
Díky, strejdo Franku.
To je ono!
Musím tam nahoru!
Žádnej strach! Budeme tě krýt!
Co tady stojíte a koukáte? Pohyb, pohyb!
-Nemel sebou. Ať chytím balanc! -Bacha!
Můžeš, Mavis!
Můžeš, Murrayi?
Murrayi?
Murrayi!
Jsem vzhůru! Co to děláme?
Tak jo, Johnny. Prosím, buď tam ještě.
Jak to?
Už je pozdě!
Ne! To není možné!
Promiň mi to, Blobíku.
Johnny!
Tati!
Johnny!
Johnny...
Johnny, ty jsi to marshmallow!
Počkat, on měl s sebou marshmallow?
Tys říkal, že když vidím ve všem jen to nejhorší,
přicházím o to nejlepší.
A měl jsi pravdu.
Tolik jsem se bál, že zničíš vše, na čem mi záleží,
že jsem neviděl.
Neviděl jsem tebe.
Tvoji laskavost.
Tvoji energii.
Tvoje Johnnyovství!
Než jsi přišel, byl můj život jako spálený marshmallow.
Tvrdý a okoralý a smutný.
Ale tys ho rozloupnul
a vnesl jsi do našich životů spoustu dobroty!
Je po nás.
Tím chci jen říct, že patříš do rodiny.
Mojí rodiny.
Těžko uvěřit, že jsem se musel stát člověkem, aby mi to konečně došlo.
Mrzí mě, že jsem si s tím dával tak načas
a teď už je možná pozdě,
ale tys mě naučil hledat ve všem to dobré.
A že toho teď vidím ve svém životě tolik dobrého,
je jen tvoje zásluha.
Dra...?
Draku?
Johnny!
Draku!
Johnny!
Mavis!
To ujde, ne?
Mnohem lepší.
Škoda, že už nejsem Heinrich.
Ne, ne, ne! Nech si to na sobě!
Nebuď taková cimprlína. Nejsem vidět.
To, že jsi neviditelný, ještě neznamená, že můžeš být nahý!
Jsi vůbec normální?
Tak jo, Blobíku, jsi na řadě.
Vypadáš dobře.
Tak do toho. Teď máš možnost.
To byla docela legrace, být na chvíli monstrem.
Třeba by to Van Helsing nastavil tak, abych byl monstrum, ale zůstal sám sebou.
O tom pochybuju.
Ale no tak!
-Co takhle aspoň ocas? -Ne, Johnny.
Jsi dokonalý takový, jaký jsi.
Mavis? Johnny?
Ano?
Já vím, že se toho hodně přihodilo,
ale doufal jsem,
že pokud máte stále zájem...
tak jsem chtěl jen říct, že ten hotel...
že ten hotel je...
zničený!
Co se stalo?
Můj...
Můj hotel!
Můj hotel! Můj hotel! Můj hotel!
Můj hotel!
Můj...
Můj hotel.
Ach ne.
Já nevěřím vlastním očím.
Ahoj, mami! Ahoj, tati!
Dennisi!
Neboj se, Draku.
Obnovíme ho zas do původní podoby.
Ne.
Postavte si ho takový, jaký ho chcete mít vy.
Teď je to váš hotel.
Tati, víš to jistě?
Je čas začít novou kapitolu.
O rok později
Tak jo, Draku.
Otevři oči!
SLAVNOSTNÍ ZNOVUOTEVŘENÍ
Náš hotel!
Já to nechápu.
Je nachlup stejný.
No...
udělali jsme několik malinkatých změn.
MAVISIN A JOHNNYHO LÁZEŇSKÝ HOTEL TRANSYLVÁNIE
HOTEL TRANSYLVÁNIE: TRANSFORMÁNIE
Jo!
Překlad titulků: Petr Putna