‫גשם על החלון נופל‬
‫ומתוך הערפל‬
‫ירח שוב מציץ פתאום‬
‫קורים של עכביש טווה‬
‫כשאחשוב עלייך ו...‬
‫ארצה לבלות איתך עוד יום‬
‫כשרק שנינו כאן‬
‫נעשה זאת יד ביד‬
‫הפתיחה הגדולה‬
‫כשרק שנינו כאן‬
‫שנינו כאן‬
‫כשרק שנינו כאן‬
‫כאן במלון כה בטוחים‬
‫כשרק שנינו כאן‬
‫אני ואת‬
‫את ואני יחד כאן‬
‫כמה מהר עובר הזמן‬
‫הלוואי שכלום לא ישתנה‬
‫כשרק שנינו כאן‬
‫נעשה זאת יד ביד‬
‫כשרק שנינו כאן‬
‫רק שלושתנו כאן‬
‫נעשה זאת יד ביד‬
‫רק שלושתנו כאן‬
‫אני, אתה ואת‬
‫רק שלושתנו כאן‬
‫גרים במלון טרנסילבניה‬
‫רק שלושתנו כאן‬
‫אני, אתה ואת‬
‫בדיוק, רק שלושתנו.‬
‫נעשה זאת יד ביד‬
‫רק שלושתנו כאן‬
‫אני, אתה ואת‬
‫לחיי מלון טרנסילבניה.‬
‫חוגגים 125 שנה!‬
‫לחיים!‬
‫כל הכבוד, דרק! -נפלא!‬
‫כן, מעולה.‬
‫תודה, ג'וני. הפתעה נהדרת.‬
‫אבל הגיע הזמן לעבור לחלק המתוכנן בחגיגות.‬
‫זו הייתה רק ההתחלה, דרק!‬
‫שב בנוח ותיהנה מהמסיבה.‬
‫תירגע, אבא.‬
‫ג'וני התאמץ כדי שיהיה יום מיוחד מאוד.‬
‫הוא דואג לכול.‬
‫אוי לא.‬
‫ג'וני משתלט על המסיבה!‬
‫קדימה!‬
‫תכניסו את הכלבים!‬
‫כלבים?‬
‫יום שנה שמח, סבא דרק!‬
‫כלב טוב!‬
‫קדימה, פרנק!‬
‫מעולה, נכון? ג'וני לימד אותי.‬
‫והחלפנו לו את הידיים רק פעמיים בחזרות.‬
‫פסל קרח, עכשיו!‬
‫פירוטכניקה!‬
‫כן!‬
‫"ממש חגיגה ת..."‬
‫אוי לא!‬
‫אש! לא!‬
‫זה לא טוב בכלל.‬
‫טוב, מספיק.‬
‫אבא?‬
‫נכון, אי אפשר להקפיא ערפדים.‬
‫היי, מייבי וייבי.‬
‫רק כמה תיקונים קלים.‬
‫יום שנה שמח‬
‫אבא, ג'וני עשה את כל זה בשבילך.‬
‫הוא רצה לדאוג לך ליום מיוחד.‬
‫כלומר להרוס את המסיבה שתכננתי בקפידה?‬
‫תודה, חתן שלי.‬
‫מה?‬
‫שום דבר, חמודה.‬
‫אבא, אני יודעת שאתה וג'וני לא תמיד מסכימים,‬
‫אבל אני אוהבת אותו ולא הייתי משנה שום דבר.‬
‫באמת?‬
‫את בטוחה שלא היית עושה כמה שינויים קטנטנים?‬
‫עדיף, לא?‬
‫לא!‬
‫הוא מושלם כמו שהוא.‬
‫בסדר, מה שתגידי, מתוקה.‬
‫קדימה, נמשיך ביום המיוחד.‬
‫הוא עומד להיות עוד יותר מיוחד.‬
‫טוב, מה אתה זומם?‬
‫אני? שום דבר.‬
‫וואו, כנראה הפצצתי.‬
‫טוב, ועכשיו...‬
‫תודה, ג'וני.‬
‫איזה יופי.‬
‫אל תשכחו, בדיוק בחצות‬
‫אכריז הכרזה מיוחדת של פעם בחיים.‬
‫בינתיים, תתרווחו ותיהנו מהלהקה.‬
‫היי! מוכן לנאום הגדול, מותק?‬
‫נראה לי, אבל...‬
‫ג'וני עושה לי כאב ראש מטורף.‬
‫כאילו נעצו לי יתד עץ במוח.‬
‫אתה מכיר את ג'וני, הוא נסחף לפעמים.‬
‫כן, בדיוק.‬
‫והורס הכול, זו בדיוק הבעיה.‬
‫תצטרך להתרגל לכך שהמקום‬
‫יתנהל קצת אחרת אחרי שתפרוש.‬
‫תפרוש...‬
‫תפרוש.‬
‫תפרוש?‬
‫שקט! למייביס יש שמיעה על-קולית.‬
‫למה שהיא תקשיב?‬
‫אל תהיה כזה פרנואיד.‬
‫כן, את בטח צודקת.‬
‫פשוט...‬
‫אני לא רוצה שעוד משהו ישתבש.‬
‫הכול צריך להיות מושלם‬
‫כשסוף סוף אוריש את המלון...‬
‫למייביס.‬
‫מה?‬
‫ולג'וני.‬
‫כן, גם לג'וני.‬
‫זה מהלך רציני.‬
‫אני יודעת כמה בית המלון חשוב לך.‬
‫כן.‬
‫אבל הגיע הזמן להרפות‬
‫ולצאת יחד לפרק חדש.‬
‫אתה נפלא בכל מובן אפשרי, מה?‬
‫טוב, לא סתם קוראים לי‬
‫"הרוזן הנפלא".‬
‫באמת?‬
‫וגם "נסיך האופל המקסים".‬
‫"לורד פוצי מוצי".‬
‫די, דרק.‬
‫איכס, איכס, איכס.‬
‫אוזניים חמודות, מותק.‬
‫חי כלבת, אתה לא תאמין!‬
‫מה? מה קרה?‬
‫ג'וני, עדיף שתשב.‬
‫מותק, את מלחיצה אותי.‬
‫אבא מתכוון לפרוש ולהוריש לנו את המלון!‬
‫הכול בסדר, הוא אכל קצת יותר מדי מתוקים.‬
‫בכלל לא ידעתי שהוא שוקל לפרוש.‬
‫גם אני לא.‬
‫בחיי, מייביס. איזה יופי, תהיי מדהימה!‬
‫אנחנו נהיה מדהימים.‬
‫אבא מוריש את המלון לשנינו.‬
‫באמת? לשנינו?‬
‫את בטוחה?‬
‫ברור. למה לא?‬
‫לא יודע.‬
‫פשוט תמיד נראה לי שמבחינתו אני לא ממש...‬
‫חלק מהמשפחה.‬
‫על מה אתה מדבר? ברור שאתה חלק מהמשפחה.‬
‫כן, אני יודע,‬
‫אבל את מכירה את הקטעים של הערפד הרגזן.‬
‫יש תחושה שאני חלק מהמשפחה אבל לא באמת.‬
‫לא נכון.‬
‫עכשיו בטח שלא!‬
‫שלא נהרוס את ההפתעה.‬
‫כן, כן, כן.‬
‫אני צריך להסתובב קצת.‬
‫מה קורה? שום דבר מיוחד. אין על מה לדבר.‬
‫רק על הדבר הכי מושלם ביקום.‬
‫הנה הוא.‬
‫היי, דרק! דרק!‬
‫לא, לא. קור רוח, ג'וני.‬
‫יהיה לך מספיק זמן להודות לו אחר כך.‬
‫טוב, נראה.‬
‫משפחה, חברים ואורחים נכבדים...‬
‫יצאתי לפרק חדש בחיים‬
‫ונראה לי שהגיע הזמן‬
‫גם לפרק חדש במלון טרנסילבניה.‬
‫לכן אני גאה ונרגש‬
‫להעניק את מפתח המלון ל...‬
‫דרק!‬
‫אני לא מאמין, אני לא מאמין!‬
‫מרוב התרגשות אתפרק לאלף חתיכות‬
‫ואז מרוב התרגשות גם למיליון חתיכות קטנטנות!‬
‫הוד מלכותך.‬
‫אני מסכים בכל לבי, זה כבוד רב.‬
‫איזה כבוד?‬
‫במפתח זה אוביל את העתיד‬
‫ואעצב מחדש את ייעודו של מלון טרנסילבניה הנפלא!‬
‫המון רעיונות מעולים.‬
‫מרוב רעיונות לאירוח יש לי סחרחורת.‬
‫דרגנועים אופקיים בכל המבואה,‬
‫תגי שם לאורחים בשביל אווירה ידידותית,‬
‫אפשרויות לחיסכון באנרגיה...‬
‫מלון ג'וני‬
‫...אופניים נייחים בחדרים שישמשו מקור אנרגיה.‬
‫השתלטות מושלמת של ג'וני!‬
‫אני לא מסוגל!‬
‫חשבתי שאני מסוגל להוריש את המלון למייביס ולג'וני‬
‫אבל הוא יהרוס הכול.‬
‫אני מוכרח לצאת מזה.‬
‫רק רגע, אדון ג'וני.‬
‫נראה לי שיש כאן אי הבנה.‬
‫האמת ש...‬
‫אני לא יכול להוריש לך את המלון.‬
‫מה? -כן, כן, כן.‬
‫בשל חוק נדל"ן‬
‫ישן מאוד, עתיק ו...‬
‫רציני מאוד.‬
‫חוק נדל"ן?‬
‫כן, ונוסחו:‬
‫"כל נכס, בין אם פרטי או מסחרי,‬
‫"לא יועבר בשום צורה לבעלות בן אנוש.‬
‫"אם בוצע הדבר, דהיינו,‬
‫"יעוקל הכנס לאלתר."‬
‫וואו, חתיכת ניסוח.‬
‫אני ממש מצטער.‬
‫הייתי מוריש לך את המלון בשמחה,‬
‫אבל אתה לא מפלצת אז אי אפשר.‬
‫אז מה ההכרזה הגדולה?‬
‫את נרגשת לקראת ההכרזה?‬
‫ועוד איך.‬
‫תחשוב על משהו.‬
‫אתה מוכרח להכריז משהו.‬
‫הנה אתה. כמעט החמצת.‬
‫חברים יקרים ו...‬
‫מה יש לו?‬
‫בחיי, הוא לחוץ. -קשה לצפייה.‬
‫מהר יותר!‬
‫גריפין!‬
‫מה? תראי איך הוא מפשל.‬
‫נכון, אבל תתנהג בכבוד.‬
‫תזיז את עצמך כבר!‬
‫משפחה, חברים ואורחים נכבדים...‬
‫יצאתי לפרק חדש בחיים.‬
‫זהו זה.‬
‫ונראה לי‬
‫שהגיע הזמן‬
‫שמלון טרנסילבניה...‬
‫יורחב!‬
‫כן! נרחיב את בית המלון.‬
‫מה?‬
‫כן, כדי להתמודד עם התורים הארוכים‬
‫אני נרגש להכריז שנבנה חדר שירותים נוסף במבואה.‬
‫תמיד טוב שיש עוד שירותים.‬
‫אבל חשבתי ששמעתי...‬
‫אוי לא, הכול באשמתי.‬
‫בואו נמשיך בחגיגות!‬
‫קדימה, בלובי!‬
‫כן!‬
‫קלטו!‬
‫יופי, יצאתי מזה.‬
‫עכשיו אני רק צריך לעשות סדר במחשבות לפני שאיתקל ב...‬
‫אריקה!‬
‫מה זה היה?‬
‫מה? מה אמרת, מותק?‬
‫המוזיקה ממש רועשת.‬
‫תיכנסי לקצב, מותק.‬
‫דרק!‬
‫מזל! זה היה קרוב.‬
‫מייביס!‬
‫חדר שירותים נוסף? ברצינות, אבא?‬
‫זו הייתה ההפתעה הגדולה?‬
‫לא התכוונת להכריז משהו אחר?‬
‫מה למשל?‬
‫נגיד, לא יודעת...‬
‫על פרישה?‬
‫מה?‬
‫קלטי את המוזיקה הגזעית הזאת! בואי תרקדי, חמודה.‬
‫אבא, חכה!‬
‫אוי לא, הכול באשמתי.‬
‫הרסתי הכול כי אני לא מפלצת.‬
‫אתה רוצה להיות מפלצת, מה?‬
‫ואן הלסינג?‬
‫אני יכול לעזור לך.‬
‫יש לי במעבדה משהו בדיוק בשבילך.‬
‫השאלה היא...‬
‫איפה שמתי את זה?‬
‫הכול מסודר בדיוק...‬
‫לא לגעת! -סליחה.‬
‫לא כאן.‬
‫גם לא כאן.‬
‫זה בטח איפשהו מאחור.‬
‫קדימה, מהר!‬
‫לכאן.‬
‫תיצמד אליי!‬
‫אלי-הופ!‬
‫אני יודע שזה כאן איפשהו.‬
‫הלו?‬
‫ואן הלסינג?‬
‫מצאתי!‬
‫שים לב, קרן ההתפלצות שלי.‬
‫היא יכולה להפוך כל בן אנוש למפלצת.‬
‫אדיר!‬
‫אבל זה לא מסוכן?‬
‫שאלה נהדרת.‬
‫אנחנו צריכים שפן ניסיונות.‬
‫תכיר את ג'יג'י.‬
‫היא ממש חמודה.‬
‫זה עומד להשתנות.‬
‫מפלצת‬
‫גם אני רוצה שיניים כאלה!‬
‫וגם שבע עיניים, ראיית לייזר ו...‬
‫זה לא ככה.‬
‫אין לדעת לאיזו חיה מחרידה תהפוך!‬
‫בוא נגלה.‬
‫אל תדאגי, מייביס, זה יתקן הכול.‬
‫תן בראש, אחי!‬
‫מוזר.‬
‫לא קרה שום דבר.‬
‫אני מרגיש לא טוב.‬
‫לא, לא, לא!‬
‫אבא?‬
‫דרק?‬
‫מותק שלי?‬
‫אבא?‬
‫מה זה?‬
‫שלום?‬
‫ואן הלסינג?‬
‫הכול בסדר כאן?‬
‫שלום?‬
‫מי שם?‬
‫היי, דרק! מה קורה?‬
‫ג'וני?‬
‫כן, זה אני.‬
‫אני מפלצת.‬
‫קלוט את הרגליים הענקיות שלי.‬
‫והטפרים.‬
‫והאוזניים, כאלה מחודדות.‬
‫ותראה, יש לי זנב!‬
‫אבל למה...‬
‫למה... איך...‬
‫השתמשתי בקרן המפלצות של ואן הלסינג!‬
‫עכשיו תוכל להוריש את המלון למייביס ולי בדיוק כמו שרצית.‬
‫אלוהים, מייביס!‬
‫היא תמות על המראה החדש שלי. בוא נראה לה!‬
‫רגע! -מייביס!‬
‫מייביס!‬
‫אוי לא, מייביס תהרוג אותי.‬
‫מייביס! מייביס!‬
‫אתקן את זה!‬
‫מייביס, יש לי בשורות נפלאות!‬
‫בן אנוש‬
‫תפסתי!‬
‫סליחה.‬
‫מה?‬
‫אני לא מאמין.‬
‫הסיוט הזה נגמר!‬
‫אני שוב בן אנוש!‬
‫אני צריך להיזהר, יש מפלצות בכל מקום.‬
‫סליחה, זהירות.‬
‫לא, לא, לא!‬
‫מייביס!‬
‫יש לי בשבילך הפתעה מפתיעה אדירה!‬
‫היי, טינקלס!‬
‫היי, דניס, ויני.‬
‫אבא? זה אתה?‬
‫כן, נכון שזה מדהים?‬
‫אני צריך להראות לאימא.‬
‫סבא דרק, זה היה אבא?‬
‫זה לא היה אבא, סתם מפלצת אקראית.‬
‫הכול כשורה.‬
‫מייביס! איפה את?‬
‫המסיבה!‬
‫מייביס, יש לי בשורות נפלאות!‬
‫אוי לא.‬
‫דרק?‬
‫אוי לא, קרה משהו!‬
‫אל תדאג!‬
‫אני אציל אותך, דרק!‬
‫תירגע, פרנק, זו לא תחרות.‬
‫דרק?‬
‫היי, חברים.‬
‫ג'וני?‬
‫זה אתה?‬
‫בכבודי ובעצמי. שווה, נכון?‬
‫מה הולך? -מה קרה לך?‬
‫ואיפה דרק?‬
‫הצילו!‬
‫דרק? בוא הנה!‬
‫ראית את ג'וני? הוא מפלצת!‬
‫אני יודע!‬
‫אני לא יכול לעוף!‬
‫הוא אמר "חתיך בטירוף"?‬
‫לא, נראה לי שהוא אמר "זילוף".‬
‫מספיק עם השטויות, רד לכאן!‬
‫אני לא עושה שטויות!‬
‫חברים, הוא לא נעשה עטלף.‬
‫לא לדאוג, אני אתפוס אותו.‬
‫היי!‬
‫דרק?‬
‫אתה נראה...‬
‫זוועה.‬
‫אוי לא, לא, לא!‬
‫לא, לא, לא.‬
‫לא!‬
‫לא יכול להיות!‬
‫תראה מה זה, דרק. אתה בן אנוש ואני מפלצת.‬
‫כמו "שישי הפוך" אבל ביום שלישי.‬
‫איפה היא? איפה?‬
‫היא בטח כאן איפשהו.‬
‫מה קורה, דרק?‬
‫אני צריך למצוא את הקרן.‬
‫זאת ששם?‬
‫קדימה, קדימה! למה היא לא פועלת? נו!‬
‫נראה לי שהיא התקלקלה.‬
‫לא יכול להיות!‬
‫ראית את אבא שלי?‬
‫בוא, ג'וני, צריך ללכת.‬
‫אין מצב!‬
‫אני צריך לספר למייביס שהחלום שלה יתגשם.‬
‫בכל זאת, אני מפלצת עכשיו.‬
‫לא, לא, לא.‬
‫תציית לי.‬
‫בוא איתי.‬
‫מייביס, יש לי בשורות נפלאות!‬
‫ג'וני!‬
‫דרק, מה קרה?‬
‫זו האנושיות!‬
‫דרק, אלוהים! מה נעשה?‬
‫מהר, קח אותי לוואן הלסינג.‬
‫בטח, דרק, אין בעיה.‬
‫אל תספרו למייביס.‬
‫המעבדה!‬
‫מהר, אני מרגיש שכל הגוף נמס לי.‬
‫מה קרה פה עכשיו?‬
‫היי.‬
‫זה היה אבא שלי?‬
‫לא! מה פתאום.‬
‫ממש לא. -לא.‬
‫שינית תסרוקת?‬
‫מה קורה?‬
‫ויין עמד להראות לנו ריקוד חדש.‬
‫ריקוד? -כן, קדימה.‬
‫קדימה.‬
‫טוב.‬
‫אם תראו את אבא שלי, תגידו לו שאני צריכה לדבר איתו.‬
‫כן.‬
‫תראו, כן.‬
‫היא מקולקלת.‬
‫הגביש נסדק, אי אפשר לתקן.‬
‫רגע, מה?‬
‫תשיג אחד חדש.‬
‫אני רואה שעבר לך.‬
‫הגבישים האלה נדירים מאוד, קשה להשיג אותם.‬
‫נדרשו לי שלוש שנים להשיג את זה.‬
‫הייתי צייד מפלצות צעיר.‬
‫לא צעיר מדי אבל צעיר בנפשי.‬
‫אנחנו לא צריכים את הסיפור במלואו.‬
‫יש לך מזל,‬
‫בגאונותי התקנתי מכשיר איתור בקרן‬
‫בדיוק למצבים כאלה.‬
‫הנה!‬
‫אמריקה הדרומית?‬
‫מגניב.‬
‫הייתי שם פעם בחקר מערות עם מתאבקים נורווגים.‬
‫נקפוץ ונביא אחד חדש!‬
‫לו זה רק היה פשוט כל כך, ידידי.‬
‫קודם כול, צריך לעבור את הג'ונגל המסוכן.‬
‫ספק אם תשרדו.‬
‫ואז במורד נהר נורא.‬
‫ואז תגיעו אל מערת הרפלקסיון!‬
‫הכניסה אליה קטלנית‬
‫והמילוט בלתי אפשרי!‬
‫כך איבדתי את הגלגל הימני האחורי.‬
‫אני משתתף בצערך?‬
‫ציד מהנה.‬
‫זה פשוט אסון!‬
‫אל תדאג, דרק.‬
‫נדאג שתהיה כמו פעם.‬
‫אבל קודם אספר למייביס שאנחנו הולכים.‬
‫לא, לא, לא! אתה לא יכול לספר לה.‬
‫למה לא?‬
‫כי...‬
‫אם תספר לה, היא תרצה להצטרף‬
‫אבל אני דווקא קיוויתי‬
‫שנוכל לעשות מזה הרפתקה של אב ובן.‬
‫אתה יודע...‬
‫רק שנינו יחד?‬
‫באמת? אדיר!‬
‫לא עכשיו, נוכל להתחבק הרבה בטיול.‬
‫קדימה, צריך לצאת. אין זמן לבזבז!‬
‫שכחתי.‬
‫אני עדיין בן אנוש.‬
‫לא יודע, די הופתעתי. לדעתי, זה שיפור.‬
‫נכון? ג'וני נראה טוב הרבה יותר כמפלצת.‬
‫מתברר שהוא יפה תואר.‬
‫והירוק? מבליט לו את העיניים.‬
‫היי, הודעה מדרק.‬
‫"יצאנו למצוא גביש כדי לתקן את הקרן ולהשיב אותנו למוטב."‬
‫"אל תספרו למייביס"?‬
‫דרק תמיד עושה את זה. נמאס לי להיתקע בינו ובין מייביס.‬
‫מה לכתוב לו?‬
‫תכתוב: "לא! נמאס לנו לחפות עליך."‬
‫כן. "עכשיו אתה בן אנוש. מה תעשה?"‬
‫"תעשה את העבודה השחורה בעצמך לשם שינוי, חבוב!"‬
‫אין בעיה, שלחתי.‬
‫מה? באמת שלחת את זה?‬
‫בחיי, עכשיו הסתבכנו.‬
‫סתם, שלחתי לו גיף.‬
‫היי, בלובי. תראה.‬
‫לא רע, בלובי.‬
‫לחיי בלובי.‬
‫לא, בלובי. אמרתי, "לחיי החב'רה הטובים שכאן."‬
‫מה הוא חושב שאמרתי?‬
‫לחיים!‬
‫משהו קורה!‬
‫לא, לא, אף!‬
‫למה? התפרים שלי! מה?‬
‫מה קורה כאן?‬
‫מה ל...?‬
‫הפרווה שלי!‬
‫אוי לא. מה קורה כאן, חברים?‬
‫אני מקריח?‬
‫מה זה?‬
‫עירום!‬
‫וואו!‬
‫מה קורה, חבר'ה?‬
‫יצא לו הכי גרוע.‬
‫וואו, טוב הרבה יותר לטוס כשאתה מפלצת. נכון, דרק?‬
‫אתה מרגיש טוב יותר?‬
‫לחץ מטיסות, מה?‬
‫איך המטוס הזה בשמיים בכלל?‬
‫מה הרעש הזה? אתה מריח עשן?‬
‫הכנף מודבקת בנייר דבק?‬
‫טוב, חברים.‬
‫הגענו לגובה השיוט. לא צפויים כיסי אוויר.‬
‫שבו בנוח, תירגעו וטיסה נעימה.‬
‫דרק, נראה לי שאתה נעשה שוב מפלצת.‬
‫אני צריך לשירותים!‬
‫יש לך בחילה?‬
‫כן.‬
‫אני צריך...‬
‫תנסה להסתובב!‬
‫אולי אוכל יעזור.‬
‫לא? אולי אוויר צח.‬
‫נראה לי שעבר לו.‬
‫כן, תודה רבה.‬
‫בשביל זה אני כאן.‬
‫אבא!‬
‫אני ממש צריכה לדבר איתך.‬
‫אבא, אתה כאן?‬
‫אבא?‬
‫איפה הוא?‬
‫המלון אבא, אני‬
‫"...להעניק את מפתח המלון לבתי האהובה מייביס"?‬
‫ידעתי! אבא באמת רצה להוריש לי את המלון.‬
‫אבל מה גרם לו להתחרט?‬
‫היי, חמוד. ראית את סבא דרק או את אבא?‬
‫זה לא היה אבא.‬
‫סתם מפלצת אקראית.‬
‫הכול כשורה.‬
‫טוב, עכשיו אני בטוחה שקרה משהו.‬
‫נמל תעופה‬
‫אדיר!‬
‫בטוח שאתה לא צריך עזרה?‬
‫אמרתי שאני מסתדר.‬
‫שמש!‬
‫דרק, השמש לא תטגן אותך.‬
‫שכחת? אתה בן אנוש, הכול בסדר.‬
‫שמש.‬
‫היא נפלאה!‬
‫אני לא מאמין שבמשך כל חיי‬
‫החמצתי את הפאר שלה.‬
‫היא מרהיבה, היא נפלאה.‬
‫היא...‬
‫שורפת לי את העיניים!‬
‫אני עיוור!‬
‫דרק!‬
‫אני לא רואה!‬
‫אופסי.‬
‫יש כאן מישהו?‬
‫שלום? ג'וני!‬
‫תפסתי.‬
‫סליחה!‬
‫זהירות!‬
‫זהו זה.‬
‫תחכה כאן ואני אשיג מונית.‬
‫מונית!‬
‫סליחה!‬
‫מוזר.‬
‫מה זה היה?‬
‫ג'יג'י?‬
‫ג'יג'י!‬
‫אופס.‬
‫בחיי, נראה לי שגדלת.‬
‫נו, דרק, תשיר איתנו!‬
‫למה נוסעים לאט כל כך?‬
‫ג'וני!‬
‫המפלצתיות שלך מאיטה אותנו. אנחנו לא זזים!‬
‫באמת?‬
‫אל תדאג, דרק, יש לי רעיון.‬
‫רק רגע!‬
‫חברים, השטח פנוי.‬
‫ברצינות, היית עירום כל הזמן?‬
‫כן. למה שיראו רק את המשקפיים שלי?‬
‫לא הבנתי. למה אנחנו מסתתרים?‬
‫כי אם מייביס תראה אותנו, היא תבין שקרה משהו.‬
‫דרק אמר שהוא וג'וני יחזרו עם תרופה.‬
‫עד אז צריך להסתתר.‬
‫ראית את אבא שלי? -ראית את אבא שלך?‬
‫לא ראיתי אותו מאז המסיבה.‬
‫היי!‬
‫מישהו ראה את ויין?‬
‫איפה פרנק?‬
‫הוא נעלם מאז המסיבה.‬
‫לא ראיתי את פרנק ואת ויין.‬
‫מישהו ראה אותם?‬
‫אני מקווה שהם לא זוממים משהו.‬
‫כמעט שכחתי את בלובי.‬
‫פרנק?‬
‫היי, מותק. מה קורה?‬
‫בחור סקסי‬
‫פרנק, מה עשית?‬
‫ומי אלה?‬
‫מייביס, זה אני, דוד גריפין. לא זיהית אותי?‬
‫לא! בחיים לא ראיתי אותך.‬
‫מורי?‬
‫בשר ודם בני 5,000 שנה.‬
‫תראו, נחמד.‬
‫אני ער.‬
‫ויין? זה אתה?‬
‫אבא! -אבא!‬
‫היי, איפה אבא?‬
‫אבא שלכם?‬
‫אני לא יודע איפה הוא, הרגע הגעתי. אני וולטר.‬
‫אימא! -אימא!‬
‫לא מצחיק, ויין. אני לא צוחקת.‬
‫אני משאירה אותך לבד חמש דקות ואתה נעשה בן אנוש?‬
‫מותק, תירגעי. -די, בלובי לא קינוח. ברור?‬
‫מייביס, מה קורה כאן?‬
‫ידיעה בין לאומית שהגיעה זה עתה.‬
‫אבא?‬
‫לפניכם תיעוד מנמל תעופה מקומי שבו מפלצת לא מזוהה‬
‫הצילה איש מבולבל בתחפושת.‬
‫רגע, הוא נראה קצת כמו...‬
‫ג'וני?‬
‫כן, אבא שלך בן אנוש עכשיו וג'וני מפלצת.‬
‫אוי, לא הייתי אמור להגיד את זה בקול.‬
‫תודה על הטרמפ!‬
‫ג'וני, מהר!‬
‫אדיוס לכם!‬
‫מהר! אין זמן לפטפוטים.‬
‫צריך לחצות את הג'ונגל כדי למצוא את הגביש.‬
‫ג'וני, אנחנו לא מתקדמים בכלל.‬
‫אל תדאג, דרק, סמוך עליי.‬
‫רק עוד דבר אחד.‬
‫זהו, אתה מוכן לחיק הטבע.‬
‫בסדר, מה שתגיד. אפשר להתקדם?‬
‫רגע, דרק, שכחת את התיבה.‬
‫קדימה, נמצא את הגביש.‬
‫קדימה, דרק, אין כמו לטייל!‬
‫קולות הטבע ממש מרגיעים, נכון?‬
‫מה הריח הזה?‬
‫מה זה?‬
‫זה אני!‬
‫תירגע, דרק, אתה פשוט צריך מקלחת.‬
‫איפה אני אמור למצוא מקלחת באמצע הג'ונגל?‬
‫נראה לי שאתה אלרגי לאבקנים.‬
‫מה פתאום, אני...‬
‫ג'וני!‬
‫איך יכול להיות שאני רטוב כל כך‬
‫ועם זאת מיובש לגמרי?‬
‫כמה נשאר?‬
‫לא, לא, לא.‬
‫בחיים לא נגיע לשם.‬
‫וואו, דרק.‬
‫תראה איזה יופי.‬
‫מים. תודה! אני נמס!‬
‫רק רגע, דרק.‬
‫צריך ממש להיזהר כשמדובר במקווה מים לא מוכר.‬
‫פעם חבר שלי קמצ'קה ואני טיילנו בתאילנד...‬
‫דרק?‬
‫פיראנות!‬
‫תחשוב על הצד החיובי.‬
‫לפחות כבר לא חם לך.‬
‫אני לא מצליחה להשיג אותם.‬
‫גם אני לא.‬
‫אני לא מבינה. למה הם באמריקה הדרומית?‬
‫ואיך הם החליפו צורה בכלל?‬
‫בדיוק! זה לא שיש איזה מדען מטורף שחי במרתף.‬
‫סבא רבא, מה...‬
‫עשית?‬
‫אוי לא.‬
‫סבא רבא?‬
‫שלום, בנות. אני קצת עסוק.‬
‫מה עשית לג'וני ולאבא שלי?‬
‫בשקט.‬
‫זו... ג'יג'י?‬
‫מתברר שהקרן לא יציבה בכלל.‬
‫השינוי ממשיך לעבור מוטציה‬
‫ולא יפסיק עד שהמטרה תהפוך לחיה אימתנית חסרת רסן!‬
‫עובר מוטציה?‬
‫אוי לא. ג'וני!‬
‫אריקה!‬
‫אין בעיה.‬
‫היי, ג'יג'י!‬
‫אני כאן!‬
‫צריך למצוא את אבא שלי ואת ג'וני לפני שיהיה מאוחר מדי!‬
‫וואו. למה לא אמרו לי שטפרים שווים כל כך?‬
‫ממש מוזר להיות מפלצת.‬
‫כן, אבל הכי גרוע להיות בן אנוש.‬
‫בחייך, אל תגזים.‬
‫באמת? שלפוחיות, כוויות ושפשפת. לא הכי גרוע שיש?‬
‫מה זה היה?‬
‫יתוש.‬
‫הערפדים של הג'ונגל.‬
‫היי! מעליב.‬
‫הם בכל מקום.‬
‫ג'וני, אתה מכוסה בהם!‬
‫מה?‬
‫עור מפלצת.‬
‫אל תדאג, דרק, הם לא יכולים לעקוץ אותי.‬
‫מה?‬
‫לא לזוז, דרק, אני אחסל אותו!‬
‫ג'וני, לא!‬
‫אדיר!‬
‫לא! זהירות.‬
‫מלון טרנסילבניה אבדות ומציאות‬
‫הנה, תמדוד.‬
‫ברצינות?‬
‫אני נראה מגוחך.‬
‫אל תוריד חולצה, חבר. ראינו אותך מספיק.‬
‫אני, לעומת זאת...‬
‫תאווה לעיניים.‬
‫בחייך...‬
‫זהירות! -ונדל, רד מיד.‬
‫וולי, מותק, לא לגעת.‬
‫ונדי, לא, תעזבי.‬
‫וסלי, אמרתי...‬
‫אופס.‬
‫סליחה.‬
‫היי! להירגע תכף ומיד או שאני עושה אחורה פנה.‬
‫סליחה, אריקה.‬
‫סליחה, נראה לי שזה מסוכן להשאיר אותם במלון מפלצות.‬
‫לא ידעתי שספינת האוויר שלך כזאת...‬
‫מחסלת מפלצות?‬
‫מה? לא.‬
‫כן, בסדר, זו מלכודת מוות.‬
‫כן, סליחה.‬
‫כל זה העבר שלי.‬
‫אבא שלך עזר לי להשאיר הכול מאחור.‬
‫אני מקווה שהוא בסדר.‬
‫אל תדאגי, נמצא אותם.‬
‫זהו זה, הגענו.‬
‫הוא ענקי! איך נמצא אותם?‬
‫נראה לי שיש לי רעיון.‬
‫אבל נצטרך להמשיך בחיפושים בקרקע.‬
‫יש לי פתרון מושלם.‬
‫השיער שלי!‬
‫לא, שלי.‬
‫איפה בלובי?‬
‫טוב, מייביס. מה התוכנית?‬
‫כשרק שנינו כאן‬
‫אב ובן...‬
‫סליחה, חתן‬
‫מצאתי.‬
‫לשם!‬
‫הראש שלי.‬
‫מה? מה קורה?‬
‫ישנת היטב?‬
‫ברצינות? דפקת לי כזאת מכה, איבדתי את ההכרה!‬
‫אבל חיסלתי את היתוש.‬
‫רגע, איפה אנחנו?‬
‫אני ממשיך במסלול.‬
‫תן לי לראות.‬
‫טוב, נראה לי שאנחנו מתקדמים בכיוון הנכון.‬
‫מה זה?‬
‫מה קרה? איבדנו את האות.‬
‫למה פתאום...‬
‫נראה לי שטעינו בדרך.‬
‫אתה טעית בדרך!‬
‫אי אפשר לסמוך עליך בשום דבר.‬
‫תוריד אותי.‬
‫לא, דרק, אנחנו ממש גבוהים!‬
‫תוריד, תוריד, תוריד!‬
‫דרק!‬
‫ג'וני, הזנב שלך!‬
‫סליחה!‬
‫הרגל שלך!‬
‫הכנפיים שלך, ג'וני!‬
‫כנפיים?‬
‫ג'וני, יש לך כנפיים!‬
‫תנופף, ג'וני, מהר!‬
‫תעוף! -אני לא יכול.‬
‫דרק, מה נעשה?‬
‫ג'וני, תירגע.‬
‫אתה יכול להזיז את האף?‬
‫עכשיו אצבעות הרגליים.‬
‫טוב.‬
‫תנופף בכנפיים!‬
‫לא! אני לא יכול.‬
‫אתה מצליח, ג'וני.‬
‫אתה עף!‬
‫מה? אני עף?‬
‫אני עף!‬
‫הצלחתי, דרק!‬
‫דרק?‬
‫ג'וני!‬
‫הצלחת.‬
‫אתה עף!‬
‫כן, נראה לי שאני מתחיל לתפוס!‬
‫מדהים!‬
‫כן!‬
‫תנופף, ג'וני.‬
‫כן, כן, אני מנופף.‬
‫ג'וני, שב.‬
‫אתה תכבה את האש.‬
‫בחיי, זה היה כיף!‬
‫כן, איזה כיף ללכת לאיבוד וכמעט למות בנפילה.‬
‫טוב, רגזני, מה שתגיד.‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫אוי לא, הוא נהרס!‬
‫הנה, בדיוק! על זה אני מדבר.‬
‫אם תתמקד רק בדברים הרעים, תפספס את כל הדברים הטובים.‬
‫הנה, תראה.‬
‫בהתחלה, מרשמלו טעים.‬
‫ואז...‬
‫"אוי לא, הוא נשרף ונהרס!"‬
‫אבל אם מכבים את האש‬
‫ומקלפים את החלקים השרופים,‬
‫מוצאים בפנים משהו דביק וטעים.‬
‫רק צריך לחפש.‬
‫דביק וטעים!‬
‫אני מניח שתמיד היה לי קשה לראות את הטוב בדברים.‬
‫כשאתה מגדל בת לבד כל כך הרבה זמן‬
‫אתה כל הזמן דואג.‬
‫תמיד חושש מהנורא מכול.‬
‫לכן בניתי את המלון.‬
‫כדי להגן עליה.‬
‫על כולנו.‬
‫זה...‬
‫חלק מהמשפחה שלנו.‬
‫סליחה.‬
‫אולי זה השינוי שעברתי,‬
‫אבל אני קצת... מוצף.‬
‫לא, דרק, זה בסדר. אני מבין.‬
‫בית המלון מיוחד מאוד.‬
‫ואתה מוכן להפקיד בידיי משהו חשוב כל כך?‬
‫אין לך מושג כמה זה מרגש אותי.‬
‫אני צריך להגיד לך משהו.‬
‫מה, דרק?‬
‫ג'וני, האמת היא‬
‫שאין בכלל חו...‬
‫ג'וני! -מייביס?‬
‫זה אתה!‬
‫בפנים אתה אותו דבר, נכון?‬
‫ברור.‬
‫היי, חתיך.‬
‫אריקה!‬
‫תירגע.‬
‫אני אוהבת אותך מבפנים ומבחוץ.‬
‫אריקה, מה קורה? מה את עושה כאן?‬
‫לא רק היא.‬
‫היי, חבוב.‬
‫חברים? אתם...‬
‫אתם...‬
‫בני אנוש? כן, שמנו לב.‬
‫במקרה שלי זה דווקא שיפור אדיר.‬
‫אפשר להתקדם?‬
‫אני לא מבין. איך זה קרה?‬
‫גם אני רוצה לדעת.‬
‫ג'וני, למה עשית מעצמך מפלצת?‬
‫כדי שהמלון יישאר במשפחה.‬
‫נו, בגלל חוק הנדל"ן המפלצתי.‬
‫חוק נדל"ן מפלצתי? לא הבנתי.‬
‫גם אני לא.‬
‫רק רגע, אני יכול להסביר.‬
‫הכול קרה מהר כל כך.‬
‫תבינו, ג'וני גילה שאני מוריש לכם את המלון.‬
‫אבל אז הוא עשה השתלטות של ג'וני,‬
‫דרגנועים, שינוי שם, בלה, בלה, בלה.‬
‫לכן אני...‬
‫אתם יודעים...‬
‫נבהלתי!‬
‫ושיקרת?‬
‫רגע.‬
‫אין חוק נדל"ן מפלצתי?‬
‫אם כך...‬
‫הכול היה שקר?‬
‫בכלל לא רצית זמן איכות איתי.‬
‫לא רצית להוריש לי את המלון!‬
‫לא! כלומר כן, אבל...‬
‫אתה שונא אותי!‬
‫ג'וני, לא. לא התכוונתי...‬
‫איך יכולת, אבא? אחרי הכול.‬
‫פשוט מאוד.‬
‫כי אני...‬
‫לא חלק מהמשפחה!‬
‫ג'וני, משהו קורה לך.‬
‫ג'וני הולך.‬
‫ג'וני, חכה!‬
‫הכול באשמתך.‬
‫ג'וני סך הכול רצה להרגיש שהוא חלק מהמשפחה.‬
‫אבל לא היית מסוגל לקבל אותו.‬
‫היה לך אכפת רק מהמלון הטיפשי שלך!‬
‫מייביס, התכוונתי...‬
‫ועכשיו אני עלולה לאבד אותו לנצח בגללך.‬
‫מייביס, חכי!‬
‫אריקה, תעדכני אותי כשתמצאו את הגביש.‬
‫אני מוכרחה למצוא את ג'וני לפני שיהיה מאוחר.‬
‫מאוחר? מה זאת אומרת?‬
‫בוא, אספר לך בדרך.‬
‫ציידת מפלצות‬
‫ג'וני ימשיך להשתנות?‬
‫עד שייעשה חיה אימתנית.‬
‫לא יישאר זכר לג'וני!‬
‫לכן צריך למצוא את הגביש ומהר!‬
‫לשם! בעקבות הנהר.‬
‫דרק? -תמשיכי ישר.‬
‫אין בעיה, ישר.‬
‫רגע. מה את עושה?‬
‫בחיי, את מלאת הפתעות.‬
‫לשם!‬
‫ג'וני! ג'וני, איפה אתה?‬
‫ג'וני?‬
‫אוי לא.‬
‫ג'וני.‬
‫ג'וני, עצור!‬
‫מ...‬
‫מייביס?‬
‫כן, מותק, זו אני.‬
‫איזה מזל, פחדתי שאיבדתי אותך.‬
‫מייביס!‬
‫אני מצטערת. אבא שלי לא היה צריך לשקר לך.‬
‫דרקולה רע!‬
‫ג'וני!‬
‫זהו זה.‬
‫הגביש נמצא בפנים.‬
‫אנחנו מתקרבים.‬
‫ואז תגיעו אל מערת הרפלקסיון!‬
‫הכניסה אליה קטלנית‬
‫והמילוט בלתי אפשרי!‬
‫בסדר, הבנו!‬
‫הכול בסדר, מותק?‬
‫כן, בסדר גמור.‬
‫מורי!‬
‫סלעים!‬
‫תראו.‬
‫אימא, וסלי נדבק אליי!‬
‫היא התחילה!‬
‫הנעליים שלי!‬
‫אנחנו שוקעים!‬
‫מצטער, בלובס, תסתדר לבד.‬
‫אני לא יודעת לשחות! אני מפחדת מכרישים.‬
‫זה הפרצוף שלי!‬
‫את דורכת עליי.‬
‫זה הראש שלי!‬
‫זהירות!‬
‫די!‬
‫אנחנו שוקעים!‬
‫מצאנו.‬
‫קודם אני.‬
‫לא, אני.‬
‫דרקולה רשע!‬
‫דרקולה שקרן!‬
‫ג'וני כועס!‬
‫ג'וני, בבקשה, תירגע.‬
‫מצטערת, מותק, שיחה חשובה.‬
‫אריקה? -מייביס! מצאנו את מערת הגביש.‬
‫איזה יופי.‬
‫אני שולחת לך את המיקום.‬
‫קיבלתי, אביא אותו לשם.‬
‫את בטוחה? הוא קרוב?‬
‫כן, די קרוב.‬
‫מצטערת, מותק.‬
‫היי, מותק.‬
‫התחלת ניווט ליעד.‬
‫טוב, חברים.‬
‫הגביש צריך להיות כאן איפשהו.‬
‫כדי למצוא אותו חשוב שנישאר ממוקדים ולא...‬
‫נתפצל.‬
‫דרק? איפה אתה?‬
‫מורי? זה אתה?‬
‫יוניס, לאן נעלמת?‬
‫אני כאן. איפה אתה?‬
‫תירגעו, לא להיבהל.‬
‫חברים, בלובי מתחרפן.‬
‫גם אני!‬
‫מורי?‬
‫הוא כאן.‬
‫סליחה, טעות, זה סלע מחודד.‬
‫חברים, בלובי ממש מתחרפן!‬
‫תישארו במקום.‬
‫פרנק? -איפה אני?‬
‫מה קורה כאן?‬
‫שמישהו ימצא אותי!‬
‫מה עושים? -איפה אנחנו?‬
‫הלכנו לאיבוד!‬
‫איך יוצאים מכאן?‬
‫לאיזה כיוון?‬
‫סליחה, לא הבנתי.‬
‫מחשב מסלול מחדש.‬
‫בצעו פנייה חדה שמאלה.‬
‫היעד נמצא מימין.‬
‫מותק, חכה כאן, אני כבר חוזרת.‬
‫שלום?‬
‫אבא? אריקה?‬
‫מורי?‬
‫חבקי אותי. אני מפחד!‬
‫בלובי?‬
‫מייביס!‬
‫אבא, זה אתה.‬
‫ברור שזה אני.‬
‫נראה לי ששברת לי את האף.‬
‫מה קורה? מצאתם את הגביש?‬
‫הגביש?‬
‫אנחנו לא מוצאים זה את זה אפילו. טירוף מוחלט.‬
‫אבל רגע, חזרת! את כבר לא כועסת?‬
‫ברור שאני עדיין כועסת.‬
‫אבל צריך להציל את ג'וני.‬
‫ג'וני? -אוי לא!‬
‫מייביס!‬
‫את בסדר, מייבי? -כן. מהר!‬
‫קדימה, רגליים!‬
‫ונדי, וולי, וילמה, וייט.‬
‫כולם כאן? -ממש לא.‬
‫אם הוא יהרוס לי את השיער, לא אסלח לו בחיים!‬
‫זה...?‬
‫הגביש! תודה, ג'וני.‬
‫מהר!‬
‫בן אנוש‬
‫רק שלא מאוחר מדי.‬
‫היי, ילדונת.‬
‫תודה, דוד פרנק.‬
‫זהו זה.‬
‫אני צריכה לעלות לשם.‬
‫אל תדאגי, נחפה עלייך.‬
‫מה אתם עומדים ככה? מהר!‬
‫תפסיק לזוז, אני צריך איזון. -תיזהר!‬
‫טוב, מייביס.‬
‫מוכן, מורי?‬
‫מורי?‬
‫מורי!‬
‫אני ער. מה עושים?‬
‫ג'וני, אני מקווה שאתה עדיין שם.‬
‫מה?‬
‫מאוחר מדי.‬
‫לא! לא יכול להיות.‬
‫מצטער, בלובי.‬
‫ג'וני!‬
‫אבא!‬
‫ג'וני.‬
‫ג'וני, אתה המרשמלו!‬
‫היה לו מרשמלו בכיס?‬
‫אמרת בעצמך שאם אתמקד רק בדברים הרעים‬
‫אפספס את כל הדברים הטובים.‬
‫וצדקת.‬
‫דאגתי כל כך שתהרוס את כל מה שחשוב לי‬
‫עד שלא ראיתי.‬
‫לא ראיתי אותך.‬
‫טוב הלב שלך,‬
‫האנרגיה שלך,‬
‫הג'וניות שלך!‬
‫עד שהגעת חיי היו כמו מרשמלו שרוף,‬
‫קשים, פריכים ומדוכדכים.‬
‫אבל הצלחת לקלף את השרוף‬
‫ונעשית המרכז הדביק של חיינו!‬
‫הלך עלינו.‬
‫אני מנסה לומר שאתה כן חלק מהמשפחה.‬
‫המשפחה שלי.‬
‫אני לא מאמין שהייתי צריך להשתנות לבן אנוש כדי להבין.‬
‫סליחה שנדרש לי כל כך הרבה זמן לומר זאת,‬
‫ואולי כבר מאוחר מדי,‬
‫אבל לימדת אותי לחפש את הטוב בכל דבר.‬
‫ועכשיו אני מבין שכל כך הרבה מהטוב בחיי‬
‫הוא בזכותך.‬
‫דר...‬
‫דרק?‬
‫ג'וני!‬
‫דרק!‬
‫ג'וני!‬
‫מייביס!‬
‫היי! לא רע, מה?‬
‫טוב הרבה יותר.‬
‫חבל שאני לא וולטר יותר.‬
‫לא, אל תתפשט!‬
‫מה יש לך? אני בלתי נראה.‬
‫גם אם אתה בלתי נראה, זה לא אומר שמותר לך ללכת עירום.‬
‫מה יש לך?‬
‫בלובי, תורך.‬
‫נראה מעולה.‬
‫קדימה, זו ההזדמנות שלך.‬
‫היה כיף להיות מפלצת קצת.‬
‫אולי ואן הלסינג יוכל לתקן את הקרן כדי שאהיה מפלצת אבל אישאר אני.‬
‫לא נראה לי.‬
‫בחייך!‬
‫אולי רק זנב? -לא, ג'וני.‬
‫אתה מושלם בדיוק כפי שאתה.‬
‫מייבי? ג'וני?‬
‫כן?‬
‫אני יודע שקרה הרבה,‬
‫אבל קיוויתי,‬
‫אם אתם עדיין מעוניינים...‬
‫רציתי לומר שהמלון...‬
‫המלון...‬
‫נהרס!‬
‫מה קרה?‬
‫ה...‬
‫המלון שלי!‬
‫המלון שלי, המלון שלי, המלון שלי!‬
‫המלון שלי!‬
‫ה...‬
‫המלון שלי.‬
‫אוי לא.‬
‫לא יכול להיות.‬
‫היי, אימא! היי, אבא!‬
‫דניס!‬
‫אל תדאג, דרק.‬
‫נחזיר אותו למצבו הקודם.‬
‫לא.‬
‫תבנו אותו כמו שאתם רוצים.‬
‫זה המלון שלכם עכשיו.‬
‫אבא, אתה בטוח?‬
‫הגיע הזמן לצאת לפרק חדש.‬
‫שנה לאחר מכן‬
‫טוב, דרק.‬
‫פקח עיניים!‬
‫הפתיחה המחודשת‬
‫בית המלון.‬
‫אני לא מבין.‬
‫הוא נראה בדיוק אותו דבר.‬
‫טוב...‬
‫רק עשינו כמה שינויים קטנטנים.‬
‫מלון וספא טרנסילבניה של מייביס וג'וני‬
‫מפלצת של מלון: הפוך על הפוך‬
‫כן!‬
‫עברית: אלון פיינר‬
‫הסוף‬