Od početka civilizacije, znamo da postoji nešto fascinantno
u gledanju kako se ljudska bića bore za život.
Zato gledamo gladijatorske igre, javna pogubljenja.
Stvorili smo sport za ljude koji i dalje imaju žeđ za divljaštvom.
Šta ste uradili?
Naše mušterije su neki od najmoćnijih ljudi na svetu.
Stvarno zabavna igra? -Svake godine oni zahtevaju više.
Komplikovanije sobe,
više načina za kockanje na život i smrt.
A mi smo im obezbedili ložu za ultimativnu životnu dramu.
"Ovo služi kao ulazni vaučer
za minosove sobe za bekstvo."
Ima li pravila i načela?
Morate pobeći pre isteka vremena.
Bilo šta što liči na zagonetku ili šifru.
Brojevi su veoma bitni. Može biti bilo šta, bilo gde.
Zoi, ti ideš prva.
Gledaju nas. Znaju svaki potez koji napravimo.
Znali su sve o nama.
Zoi! -Do đavola. -Zoi!
Žrtvovala se za nas!
Ti si psihopata koji je dizajnirao ovaj ubilački lavirint?
Ne, ja sam rukovodilac igre. Enigmatičar dizajnira sobe.
Bene.
Vratila si se po mene.
Da. Dosadilo mi je da budem jedina preživela.
Ne umišljam ovo. -Moraš da se okaneš ovog sranja.
Svi ostali kojima su poslate ove pozivnice umrli su,
a ko god da ih je poslao još je tamo negde.
Logo. To su koordinate usred Menhetna.
Jesi li za? -Jesam.
SOBA ZA BEKSTVO: TURNIR ŠAMPIONA
Preveo: Bambula
2003.
Idi i operi se. Kasno je. Mora da si umorna.
Dobro. Mogu li da pozdravim tatu? Želim da mu ispričam o našem danu...
Ne. Znaš da je zauzet i da radi.
Dobro.
Lepo sam se provela danas, mama.
Ne sada. -Moramo da razgovaramo.
Moram da ispoštujem rok, i znaš šta će biti u suprotnom.
Ne činimo Kler uslugu pretvarajući se da je sve u redu.
Odlučila sam. Ne mogu ovo više.
Hoćeš da je odvojiš od mene?
Hoćeš da rasturiš ovu porodicu.
Ova porodica već je rasturena.
Nemam vremena za ovo. Već kasnim.
Možemo o ovome razgovarati za sat vremena kad završim.
Neću se predomisliti. -Jedan sat!
Molim te. Samo mi daj priliku da porazgovaramo o ovome.
Ti možeš odvojiti vreme za sebe, plivaj, razbistri misli a onda...
Neću da se svađam, obećavam. Samo ću da slušam.
Jedan sat.
Henri? Henri!
Neću da igram ovu igru. Molim te, dušo, ne moraš ovo da radiš.
Žao mi je zbog onoga što sam rekla. Molim te. Bože.
Ne! Do đavola, nemoj!
Dobro. Dobro.
"Rastem u zemlji. Smanjujem se na vetru.
Davim se u vodi. Preživljavam vatru. Šta sam ja?"
Ne mogu da verujem da se ovo dešava. Misli! "Rastem u zemlji."
PAŽNJA 99 C
Smanjujem se na vetru. Preživljavam u vatri." To je kamen. Kamen.
Dobro. Šta je u pitanju? Dobro. Šta tražim?
Hajde.
Hajde! Drugačije boje. Mora da je to.
Ovaj.
Dobro.
PAŽNJA 104 C
Šta je?
Čemu ovo služi?
To je magnet. Dobro. Ne! Hajde!
UPOZORENJE 110 C
Metal.
UPOZORENJE 121 C
Dobro. Hajde.
Dobro.
UPOZORENJE 132 C
138 C FATALNA GREŠKA Ekstremna temperatura
Držite se!
Kraj simulacije. -Hoćete resetovati?
SADAŠNJICA -Ne. Dobro obavljeno. Spremni smo za igru.
Kolika je verovatnoća preživljavanja? -Oko 4%.
Drago mi je što je Zoi prebrodila strah od letenja.
Nije prekasno. Znaš?
Prekasno za šta?
Da odeš odavde.
Kako to misliš?
Mogli bismo otići ako želimo. -Bukvalno smo na gejtu, Bene.
Mogli bismo na parče pice. Znaš, da gledamo utakmicu. -Da gledamo utakmicu?
Ne znam. Samo kažem...
Ne moramo ovo da radimo.
Predomišljaš se? -Ne. Podržavam te.
Imali smo sreće da izađemo iz onih igara živi.
U redu je što možemo...
nastaviti s našim životima. -Moram ovo da uradim.
Minos i dalje ubija ljude.
Ti ne moraš da pođeš.
Ne, evo.
Herojski letimo u opasnost.
Ili letimo u opasnost, po sniženoj ceni.
Ensler. Kako je ona danas?
Deluje fokusirano. Kao i uvek, gospodine.
Samo trenutak, skoro sam gotova.
Dobro sam obavila posao. Ne brini. -Da, znam, Kler, divno radiš posao.
Moraš razumeti koliko su veliki ulozi ovog puta.
U čemu je problem?
U svakom slučaju, i dalje ću biti zaključana u kavezu.
Šta misliš koliko bi izdržala ovde dole
da mi se nešto desi? -Možda je trebalo ti da sagradiš ove sobe, onda,
umesto što si bio opsednut kako da ubiješ Zoi.
Ona nije spremna.
Ona misli da nas može razotkriti. Zaboga.
Možda je razumem malo bolje nego ti.
Obe znamo kako je to izgubiti majku.
Hvala, gospodine. -Zdravo. Evo. Hvala. -Hvala.
Sledeći putnik.
Sledeći.
Vaša karta, gospođice.
Gospođice?
Želim vam prijatan let.
Zoi. Zoi, jesi li dobro?
Zoi. Zoi, dušo.
Zoi! Jesi li dobro?
Dušo. Jesi li uzbuđena zbog Vijetnama? -Mama?
Mislim da ja ne mogu ovo.
Ne mogu ja ovo. -Dobro. Idemo. -Ne. -Zoi!
Stani.
Rekli su da možemo samo priuštiti najgori auto koji imaju, ali...
Uspeo sam da nam obezbedim s četvoro vrata i slomljenim brisačem.
Ukoliko potpišemo da nisu odgovorni.
Kako to da si i dalje spreman da pođeš sa mnom?
Hoću da zaustavim Minos i ostalo, ali ne mogu čak ni u avion da uđem.
Vidi...
Nisam hteo ovo da ti kažem, ali,
dobio sam otkaz.
Doživeo sam napad panike pred klijentom,
izlazili smo kroz vrata, ona su se zaglavila, a ja sam prsao.
Ne osećaš se samo ti tako. U redu?
Plus, imam uvrnutu lojalnost prema ljudima koji mi spasu život.
Hvala.
Ne zahvaljuj mi previše. Ti ćeš voziti ceo put.
Uradimo to, važi? Sigurno nećeš da stanemo u Klivlendu?
Bene, rekla sam da nema skretanja s puta.
Znam da mnogo tražim, zato hvala što si pošao sa mnom.
Nemoj previše da mi zahvaljuješ.
Nemam novca za benzin.
Zapravo, nemam ni žutu banku.
Ne. Neću da provedem sledeća 2 dana u autu punom dima s tobom.
Hoćemo da spavamo?
Umorna si? -Ne.
Ali...
Treba da probamo, zar ne?
Da.
Samo napred. -Ne, ti idi. -Idi ti. -Ti si prvi ustao.
Ne, ne. Ti idi. -Ne, idi.
Hajde. -Dobro.
Bravo, čoveče.
Dobro.
Bene? Bene, zaključana su! Ne mogu da izađem.
Zoi! -Bene! Ne mogu da izađem!
Hajde! Moramo da idemo!
Zoi!
Ne, ne!
Sranje!
Ne, ne!
Sranje!
Ne, ne!
Ne!
Sranje.
Šta nije u redu?
Šta se dešava? -Bože.
Sranje.
Mislim da si imao košmar.
Video sam...
Čitava stvar je bila samo...
Samo san. -Da. To je bio samo...
Moramo da sredimo te ljude. -Da.
Idemo odavde. -Da.
NJUJORK
Skoro smo tamo. U pitanju je stara napuštena vladina zgrada.
Bez dokumentacije, ugovora.
Prava crna rupa.
To je to. Stigli smo.
Izgleda da je Minos prestao da radi.
Sigurno smo dobro protumačili koordinate?
Ovo nema logike.
Vidi. Ovo je bilo od pre 2 dana. Puno je radnika.
Ovo mora da je pravo mesto.
Možemo li napraviti krug oko perimetra
pre nego što uđemo u ovaj pakleni košmar?
Ti možeš ostati tu. -Zoi, nisam to mislio.
Prestani.
Stani, ne. Zoi.
Možemo li pogledati koordinate opet? Možda smo zabrljali kod brojke.
Ne zezaj. Ja...
Ne bi trebalo da budemo ovde.
Trebaju nam odgovori. Kad smo došli ovoliko daleko, moramo prokljuviti ovo.
Sve je zaključano. Mrka kapa. -Ne! -Ničeg nema tamo unutra.
Vratimo se istim putem.
Mora da nečeg ima ovde.
Šta ima, narode? Ne bi trebalo da ste ovde.
Nije bezbedno. Ovo mesto je opasno. -Da, mislim...
Mogu vam pomoći da uđete tamo.
Mada nisam jeo par dana.
Možete li mi pomoći? -Ja ne...
Šta koji đavo? Ne zezaj, stani!
Vrati se! -Hajde, vraćaj se ovamo!
Stani!
Zaustavite ga! Hajde!
Stani!
Pazi! -Uspori!
S puta!
Nek ga neko zaustavi!
Bene! -Zoi, hajde!
Seronje.
Vraćaj se ovamo, čoveče!
Uhvatite ga!
Ne, ne.
Sranje.
Naći ćemo policajca na sledećoj stanici.
Možda postoji snimak s nadzorne kamere ili tako nešto.
Nema svrhe. Nema ga više.
To je bilo mamino.
Žao mi je.
Treba da siđemo na sledećoj stanici i vratimo se u zgradu.
Da. -Ima nečeg tamo, znam to.
Da. Naći ćemo način da uđemo unutra.
Bez obzira na sve.
Novo pravilo, nema više priče s narkićima.
Ćao, dušo. Nećeš verovati gde sam trenutno.
Ne, u vozu sam.
Nisam mogao da upalim prokletinju jutros.
Morao sam da ostavim auto kod teretane.
Da, znam. Pobrinuću se za to sutra.
Zato! Kad dam obećanje svojoj dušici, ja ga održim.
Dobro. To je bilo jednom. Tvoja mama ne voli...
Čuješ li to?
Buka od voza.
Čujem to.
PEŠČANIK ZALIV IZGUBITE S U PESKU
O čemu je reč?
Zar ne treba da je mašinovođa ovde?
Da. Ne znam.
Šta se upravo desilo?
To je loše, zar ne? Sveca mu.
Dušo, zvaću te, u redu?
Šta se dešava? -Ne znam. Voz se upravo otkačio!
Kako to misliš otkačio? -Razdvojili su se!
Šta da radim? -Ne znam!
Pritisni dugme! -Pritiskala sam dugme!
Držite se za nešto!
Prestani da pipaš gluposti! -Uradi nešto!
KOČNICA U SLUČAJU OPASNOSTI
Sranje! Mora da me zezaš.
Dušo?
Tif, čuješ li me?
Sranje.
Da li je to kraj pruge? Ne, ne!
Trčite! -Hajde!
Daj da vidim.
Jesi li dobro? -Da. Ti?
Dobro je, ne krvariš. -Gde smo?
Moja glava.
Dobro. -Hajde. Ustani, možeš ti to.
Hajde. -Jesu li svi dobro?
Čoveče, curiš.
Zar nije malo rano za to? -Ovaj dan postaje sve bolji.
Za koliko će neko da dođe po nas?
Ne znam. Ima oko 160 km napuštenih koloseka ovde dole.
I niko ne zna gde smo, pa bih rekao da će proći mnogo vremena.
Sjajno.
Nemam signal. -Obavestite me kad konjica stigne.
Samo trenutak. -Izgleda da smo u napuštenoj stanici.
Zezaš se, zar ne?
Alo?
Šestoro ljudi je zarobljeno ovde. Hoće li neko poslati pomoć?
Pažnja, putnici.
Držite na oku svoje stvari stalno.
Ako vidite sumnjiv paket, molim vas obavestite najbližeg zaposlenog u MTA.
Budite na oprezu i srećno.
Minos nas je našao.
Jesi li upravo rekao "Minos"?
Dešava se opet.
Ne.
Ne. Ne, ne.
Ne, znala sam da nije trebalo da se vratim. Bože.
Samo malo. Šta, igrali ste igru već?
Šta mislite odakle mi ovo? Zaključali su me u prokletoj podmornici.
Onda su povećavali vazdušni pritisak dok mi bubne opne nisu pukle.
Šta je onda ovo?
Turnir šampiona?
Ne!
Pustite me napolje!
Neću da igram ovu igru opet, odvratna govna!
Pogoršavaš ovo!
Ne pogoršavaj, u redu? Ne pogoršavaj.
Ako mogu oteti voz, mogu ojačati i vrata, u redu?
Danas je mojoj ženi rođendan.
Rekao sam joj da neću da kasnim.
Stalno kasnim.
Trebalo je da više učinim. Trebalo je da te ubedim da ne dođeš.
Bene, pogledaj me.
Pobegli smo jednom. Uradićemo to opet. Obećavam, u redu?
Moraš izbaciti tu fantaziju iz glave.
Prošli smo kroz ovo ranije. Rešimo zagonetke, pobedimo.
Odemo slobodni. -Hoćeš reći, jedno od nas ode.
Kakav je to zvuk?
Šta je to koji đavo?
Ne. -Ne sviđa mi se kako to zvuči.
Sranje! Sranje, upravo me drmnulo.
Jesi li dobro? -Da. -Stavili su pod napon ceo vagon?
Svi znamo kako ovo funkcioniše. Igramo igru ili umiremo.
Upravo to žele da radimo, da igramo radi njihove zabave.
Ne znam za vas, ali neću da umrem u metrou.
Pažnja, putnici.
Držite na oku svoje stvari stalno.
Ako vidite sumnjiv paket, molim vas obavestite najbližeg zaposlenog u MTA.
Budite na oprezu i srećno.
Našao sam torbu. Da li ovo pripada nekome od vas?
Šta je unutra?
Peškir...
Sranje. -Pažljivo, brate.
Dobro. Hajde da saznamo čemu služi ta ručica.
Razdvojimo se.
U redu. Pazite se šipki. -Ozbiljno, narode.
Mora da su jedna od vrata.
Ručica je metalna pa treba da budemo oprezni.
Mislim da sam našla izlaz. -Da li je potrebna ručica?
Ne. To su vrata u podu. Mora da postoji drugi način da ih otvorimo.
Isuse Hriste. Daj, bre, narode. Ne slušate ceo trag.
Rekli su da prijavimo bilo kakvo sranje zaposlenom u MTA, zar ne? Zar ne?
To je od kabine mašinovođe.
Samo mi dajte tu prokletinju. -Hoćeš li biti oprezan?
Da. Nemam izbora, u redu?
Sranje!
Nadam se da ste uživali u tome, seronje.
Samo malo. Koža je izolator. -Da, to je pametno.
Dobro.
Upalilo je!
Sranje! -Dobro si? -Da.
Još gore je ako igramo. -Ovo je jedan od onih starih slotova za žetone.
Nisam to video još od detinjstva.
Trebaju nam žetoni. Vidi li neko neke žetone negde? -Šta piše na tom znaku?
"Sve lažno reklamiranje mora biti povučeno." Možda su žetoni iza reklama?
Ali okviri su metalni, pa nam treba alat da ih otkačimo.
Ne, stanite. "Sve lažno reklamiranje."
Da, primetio sam nešto ranije.
Ovde. Ova reklama za Peščanik zaliv, piše:
"Izgubite s u pesku." Kod "se" nedostaje E.
Proverite sve plakate. Vidite da li ima još nešto pogrešno napisano.
Ništa.
Ne budite broj u statistii -Ovde! C.
Fali "C u statistici.
Dobro, C, E... Pokušavaju nešto da napišu.
Samo malo. Šta je pisalo u tragu?
"Sve lažno reklamiranje mora biti povučeno."
Slova koja fale...
Da li je neko primetio koliko ručki ima?
Ko broji koliko... -Dvadeset šest.
Kao slova u alfabetu. -Tako je.
Povući ćemo odgovarajuće ručke slova koja fale.
Povlačićemo metalne ručke? Nadam se da niko ne boluje od srca.
Šta ako budemo koristili peškir?
Ne, pamuk nije dovoljno dobar izolator.
Ima li još nešto u torbi?
Samo malo, postava je gumena. Mogli bismo upotrebiti ovo.
Da li neko ima ključeve, da je isečem?
Da. Evo.
Da li neko želi da mi da ključeve?
Ja sam kriv.
Razdeli im.
Sjajno. Snabdeli smo se gumom. Koju da povučemo?
Ovde je zelena ručka!
Primetila sam crvenu na drugom kraju. Zelena je A, crvena je Z, zar ne?
Možda odavde počinjemo. -Dobro. C je treće slovo alfabeta, pa...
Dobro. Neka primedba?
Ne, samo napred. -Ne. Možeš ti to.
C, to je jedan.
Pogledajte! Slova. Dva C. To mora da nešto znači, zar ne?
Postaje gore.
Hajde, idemo dalje! -Hajde!
Hajde! -Nije me drmnulo.
Mora da je uzemljeno. Treba nam još 8 žetona.
Dobro. "Izgubite se." A, B, C, D.
Razdvojimo se, potražimo slova.
Da, da. Dobro.
Sranje, ponestaje nam vremena.
Sedam!
Proveri zadnji deo voza. Mora da je nešto tamo.
Šta pola od ovog sranja uošte znači?
Ima višak M ovde!
I A! Fali A. -Ja ću se pobrinuti za A!
M! M! Spreman?
Hajde!
Treba nam još pet!
Bože.
Bože! -Ja ću uzeti žeton. -Da li je dobro?
Imam te. -Da li je dobro? -Dobro je. Nastavite. -Gde je žeton?
Ovde fali K! -"Zamolite za taksi unapred." Ovde ima višak L.
Dobro. Nazad na L! Imaš li L? -Imam L!
Još pet. -Sranje. Ovo je igra vešala.
Ovo će biti užasno!
Ovo nije moguće. -Daj mi žeton.
Daj mi žeton!
Hajde, čoveče!
Svi ostanite dole!
Ustani, Teo!
Zoi, šta to radiš? -To je dokaz po koji smo došli!
Lezi dole! -Požuri!
Gde su ostala slova?
Još tri!
Narode! Našao sam slovo koje fali...
Mrtav je! -Sranje.
Znamo li koje slovo je našao? -Ne, mapa je izgorela!
Zoi! Imaš li neku ideju?
Slova koja fale su W, B i O!
Otkud znaš? -Jednostavno znam. Samo uradi to!
B, O!
Hajde!
Još jedno!
Stižem!
Lepo spavaj, brate. -Sranje!
Daj mi ga! Daj mi žeton!
Vrata su otvorena! -U redu! Hajde! Izlazite odavde!
Hajde!
Zoi, požuri! Skoči!
Svi ostanite dole!
Ostanite dole!
Krećemo se!
Idemo dole!
Stani. Samo što je neko umro. Možemo li da odvojimo malo vremena?
Možda treba da održimo minut tišine. Hoću reći, izgubili smo nekoga.
Možete biti tihi koliko želite. Oni uživaju u ovom sranju.
Da li neko zna kako mu je ime?
Ne.
Ja sam Brijana.
Ja sam Nejt. -Ja sam Rejčel.
Ja sam Ben. -Zoi.
Da li je voz nekome nešto značio?
Bilo je užasno. Umalo da umremo. Da li se to računa?
Ne, hoću reći, sve ovo je deo zagonetke, zar ne?
Što se tiče naših grupa, mi smo bili jedini preživeli.
Stoga ako su sobe krojene po našim nesrećama...
Možda je prethodna soba dizajnirana za sirotana koji je umro u njoj.
Dobro, a vaše grupe?
Mislite li da je to imalo neke veze? -Moja grupa je cela bila od influensera.
Vaše specijalne veštine su bile selfiji?
Ne, moja specijalna veština bila je blog o putovanjima.
Kampovanje u Atakami, utočište za slonove u Tajlandu.
Takve stvari.
Dobila sam milion pratioca, zaradila neki novac a onda se desio ovaj ožiljak.
Moja poslednja soba je bila hol s ogledalima koja eksplodiraju.
To je uvrnuta kategorija, samo kažem.
Dobio sam pismo iz moje biskupije.
Ti si sveštenik?
To je bio poziv na neki međucrkveni seminar ili tako nešto.
Kad sam stigao tamo... -Da pogađam. Još 5 sveštenika?
Početak loše šale, zar ne?
U našem slučaju oni su želeli da vide da li nam je vera pomogla da preživimo.
Ti si preživeo.
Stalno kružim tamo gore, izgubljen.
Hoću reći, jednostavno ne razumem. -Šta ne razumeš?
Zašto me je Bog poštedeo.
Dosta priče...
Samo malo. Kad sam ja pobedio u igri,
neki nedefinisan evropski seronja pokušao je da me udavi.
Izvukao sam se jedino zahvaljujući Zoi.
Tek tako su vas pustili da odete slobodni?
Zagrlili su me, pozvali mi Uber. To je bilo stvarno prijatno iskustvo.
Samo pokušavamo da nađemo obrazac. To je sve.
Klade se na nešto. U čemu je fora?
Ne možeš nadmudriti Minos.
Pokušaš li samo ćeš dovesti sve nas u opasnost.
Ona je jedina ovde koja je spasla još nekog osim sebe,
zašto je ne poslušamo? -Jer sam te čula u vozu.
To što si je poslušao uvuklo te je nazad u ovaj haos.
Možda treba da nastavimo dalje.
Ar deko banka smrti. Sjajno.
Sagradili su banku ispod zemlje?
Ovo je ludo.
Pogledajte, vrata trezora su otvorena.
Nema šanse da je toliko lako. -Da, sigurno nije.
Očito nas navlače. -Misliš?
Zoi? Šta nije u redu?
Do đavola!
Sigurnosni sistem je aktiviran.
Nek niko ništa ne pipa.
U pitanju je pločica. Moraš da skloniš oba stopala s nje.
Ona aktivira lasere. -Pomozite mi.
Ja ću da te usmeravam. -Nemam izlaza. -Uhvati me za ruku.
Slušaj me. Spusti telo. Fino i polako.
Polako. Budi mirna. -Pažljivo. -Stani, stani.
Podići ćeš svoju levu nogu i prebacićeš je kod mene.
Da, dobro je. -Kad si spremna. Tako je. Preko kod mene. Fino i polako.
Baš nisko. Možeš ti to. -Držim te. -Malo niže. Možeš ti to.
Kad odbrojim tri. Tri.
Dva. -Dva. -Jedan. -Jedan.
Sranje.
Da li je dobro? -Ne, nemojte.
Znam. Ne sme da se pipa. Da. Izgleda da se koža slepila s košuljom.
Aktivacija totalne laserske mreže
za 10 minuta. -Sranje.
To je izlaz. -Mora da postoji drugi način da pređemo pločice.
Ne možemo da ih testiramo.
Možda možemo da idemo zaobilaznim putem? Sjajno.
To bi moglo biti i 1,5 km daleko.
Narode? Mislim da sam našao ključ.
Unutar lizalice. To je ključ, zar ne? -Da, da.
To su sefovi. Mora biti za jedan od njih.
Stani, ne znamo da li je tamo bezbedno.
Ovuda trag vodi.
Ove pločice su drugačije od onih u sredini, stoga...
Zoi, budi oprezna. -Vreme ističe. Nemamo izbora.
Bezbedno.
Dobro. Potražite još ključeva.
Ima još sefova s druge strane.
Vidite da li možemo naći još.
"Ovde ste"? Ma šta mi reče.
Ima previše sefova. Nešto smo prevideli.
"Nek bude zavedeno." Gde je to?
Našla sam ključ. -To! -Našla sam još jedan ključ!
Probajte sefove s druge strane. -Proverićemo tamo.
Brijana. Hajde.
Ovo će potrajati.
Aktivacija totalne laserske mreže za osam minuta.
Mrzim tu kopilad.
Čujete li to?
Dobro došli u Iluminus banku.
Za isplatu nakon smrti voljene osobe, molimo unesite svoj PIN.
PIN.
Treba nam PIN kod. Šta je to? Četiri broja.
Četiri broja? Dobro. Tražimo četiri broja.
Da vidimo, ima li jedan... Sranje. Svi ovi su sa 3 broja.
Ukucajte svoj PIN. Sledite instrukcije. Ne zaboravite da uzmete izvod."
"Isplata." Aktovke? "Nakon smrti voljene osobe."
Aktivacija totalne laserske mreže za sedam minuta.
Dođi ovamo. Vidi ovo.
Svi sefovi imaju brojeve osim ovoga.
"Sonja." Ko je Sonja?
Bože.
Evo. Postoji samo jedan način da se sazna.
Hajde.
Rejčel, vidi, nečeg ima ovde.
Sranje! To je baš oštro. Krvarim.
Imamo sef s imenom "Sonja" na njemu i neke dijamante oštre kao žilet.
Ima li neko još nešto? -Imamo i mi takav sef.
Piše "Sonja" na njemu. I ima dve gomile blanko novčanica.
Ne znam šta to znači. -Dobro.
Aktivacija totalne laserske mreže za šest minuta.
Oštri dijamanti, blanko novčanice, devojka po imenu Sonja.
Nešto smo prevideli. -"Nakon isplate za smrt voljene osobe."
Samo malo. Kako se zove kad budeš isplaćen za smrt?
Krvavi novac. Požurite, dajte novčanice ovamo.
Žele da stavimo krv na novčanice.
Da, da.
Ne! -Rejčel!
Rejčel? Rejčel.
Jesi li dobro?
Da, dobro sam. Pultovi su zabranjeni. -Dobro.
Svešteniče, uzmi novčanice. -Novčanice su u redu?
Da, ova je u redu. -U redu.
Daj ih ovamo. Pažljivo. -Nadam se da je ovo dovoljno.
Dobro. Evo.
Šta je to? Dobro.
Funkcioniše.
Dobro, 0-5-2-6. Probaj to. Probaj 0-5-2-6 na bankomatu.
0-5-2-6.
Satovi!
Vidite li to? Stali su na 12:09 u Njujorku,
3:02 u Londonu, i 12:03 u Šangaju.
Kako će nas to prebaciti preko poda?
Samo malo. Imamo još jedan trag.
Šta je u pitanju?
"Postavite kurs prema satima dana. Brojite minute svakim korakom usput."
Možda su to koordinate kao u šahu. Red i kolona?
Ne, stani. Kapiram. "Postavite kurs prema satima."
Dvanaest sati je pravo. Tri sata je desno.
Ima logike. Stoga "brojite korake svakog minuta" mora biti razdaljina
i to znači da je 12:09 pravo, devet koraka?
Aktivacija totalne laserske mreže
za 5 minuta. -Otkud znamo odakle da počnemo?
Prema ovome počinješ tri pločice sleva.
Tri pločice sleva! -Barem, mislim da je tako.
Ne znam. Mnogo pretpostavljamo.
Moramo da probamo nešto, zar ne?
Stanite, imam ideju. -Šta to... Kuda ćeš?
Postaviću kurs za vas ostale.
Pažljivo, u redu?
Dobro je. Upalilo je. Dobro je.
Jedan.
Dva.
Tri.
Hajde. -Sjajno ti ide, Nejt.
Dobro.
Devet? Devet. Dobro. -To je devet, zar ne?
U Londonu je 3:02, stoga probaj 2 koraka desno.
Dobro, treći sat, Šangaj, 12:03.
To je 3 koraka napred.
Jedan.
Dva.
Sranje!
Nešto se otvorilo tamo. Gledajte, tamo!
To je brava sa šifrom. Treba nam još 3 broja.
Tri broja. Dobro. -Nešto se dešava ovde.
"Oko novca svet se vrti. Ne dozvolite da to stane inače je svemu kraj."
Šta to znači? -Sranje. Koji broj?
Šifre su ovde?
Hajde! Šta je?
Ovde su međunarodni računi. Tokio i Južna Afrika. Možda je to?
Svaki papir ovde ima brojeve!
Aktivacija totalne laserske mreže... -Sranje.
Za tri minuta.
Nećemo uspeti.
Narode, nećemo uspeti na vreme! Čega još ima tamo? Pogledajte!
Ne paniči. -Moramo samo nastaviti da tražimo.
Smiri se.
Dobro. -Nejt!
Šta on to radi? Ne, ne.
Nejt! Šta to radiš? -Stani!
Ne. Stani. Sranje! -Nejt! Ne, ne.
Stani! Šta koji đavo? -Nejt! -Prestani!
Samo ostani tamo. Ostani tamo.
Ne znamo da li su te pločice bezbedne jer nismo našli nikakve tragove.
Samo prestani s tim što radiš!
Nejt! -Ne! Stani!
Stani! -Stani, molim te!
Poginućemo zbog tebe! Molim te prestani.
Šta god da misliš da radiš, to nam ne pomaže.
U redu je. Funkcioniše.
Stani na 2 sekunde, u redu? Samo smo... Ne!
Poginućemo zbog njega.
Zbog ovoga me je poštedeo. Znam da se plašite.
Stani! -Znam da se plašite. Ne plašite se.
Ne plašim se! Poslušaj je! -Poginućemo zbog tebe!
Ne moraš da radiš to.
Zoi!
Podignite ga! Hajde! Brže!
Ništa se nije desilo kad je udario glavu.
Možda su samo na krajevima pultova postavljene zamke.
Sklonimo ga s pločica.
Idemo. Pomozi mi da ga podignem.
Pažljivo!
Zamalo.
Da li je dobro? -U nesvesti je.
Moraćemo da ga nosimo. -Otac Ludak je spržio sve tragove!
U papirima nije bilo odgovora. Bilo ih je previše. -Kako beše onaj trag?
"Oko novca svet se vrti. Ne dozvolite da to stane..."
Samo malo. Moramo da zavrtimo nešto.
Zaglavljena je! -Probaj da je vrtiš u oba smera!
Nije trebalo da tražimo broj.
"Ne dozvolite da to stane." Ne dozvolite da prestane da se vrti.
Sranje. -Imam ga.
Imamo nešto.
To je grafik, providni. Moramo da ga stavimo na nešto.
Možda ide na mapu. Baci ga ovamo.
Aktivacija totalne laserske mreže
za jedan minut. -Ističe nam vreme! Baci ga preko!
Baciću ga preko pločica s laserima. -Moraš da ga baciš.
Baci ga preko! Požuri! Hajde. -Hajde! Imaš ga!
Dobro, dobro.
U redu. Vi idite a ja ću vas navoditi k izlazu. -Neću da idem bez tebe.
Treba nam pomoć oko nošenja izabranog! -Samo idi.
Požuri! Moramo da idemo odavde. -Sranje.
Imam lizalice. -Evo.
Imam ga. Pažljivo.
Sigurno nam treba ovaj kreten? -Gazite 2 pločice s leve strane.
Jedan, dva. -Ostavljamo ti put.
Dobro. Šest pločica pravo.
Dve pločice dijagonalno desno.
Jedan, dva.
Dve pločice dijagonalno levo. -Aktivacija totalne laserske mreže...
Jedan, dva. -Za 10, 9,
8, 7, 6, 5... -A onda pravo sve do gore.
Četiri, tri, dva, jedan.
Sranje.
Probudi se. Probudi se! Hajde.
Šta se desilo? -Zamalo smo izgubili Zoi tamo, to se desilo.
Voliš da budeš glup i sebičan? -Žao mi je.
Žao mi je. -To voliš?
Bene! Prestani!
Dosta! Samo je pokušavao da pomogne!
Hvala.
Što si nas izvukla odande.
Nema na čemu.
Šta se dešava? Srušiće se!
Svi bežite! Bežite!
Hajde! -Trčite! -Požurite! Idite odavde!
Hajde, hajde! -Požurite!
To je impresivno.
Totalna promena. -Uradili su ovako nešto u našoj igri. -I u našoj.
Ovo je neko neverovatno sranje.
U sto dolara da će pokušati da nas udave.
Ne, šališ li se? Pogledaj sav ovaj pesak.
Sigurno kopnene mine.
Pogledajte ovo. Polaroid fotoaparat i piše nešto.
Šta piše? -"Potrajaće duže."
To je poput fraze.
Pretpostavljam da moraš napraviti fotografiju.
Koja je bila svrha toga?
Izgleda kao razglednica, zar ne? -Da, kao uspomena.
Ima natpis otpozadi. Piše "Bacite sidro u Peščanik zaliv."
To je ime na bilbordu iza nas.
To je samo soba. -Da, ali, ne, pogledajte horizont.
Ima maleni čamac koji nije na zidu.
Znači tražimo nešto u vezi s morem. Možda sidro?
Moguće okruženo kopnenim minama. -Hoćeš li prestati da govoriš to?
Možemo li biti oprezni prilikom hodanja?
Ja ću proveriti pored pristaništa. -Izlaz mora biti u ovom ćumezu.
X označava pravo mesto? Ne znam.
Kladim se da je frižider naš izlaz.
I dalje misliš da su sobe povezane?
Torba za plažu u vozu, Sonjino ime u banci,
čak se i zidovi menjaju kao što su se i malopre promenili,
čini se da je sve povezano, kao da priča priču.
Ne znam. Kao da se ne radi o nama.
SOS! Naš brod tone!
Imam čudan poziv u pomoć ovde. -Ja imam brod u boci.
Brod u boci. Ja ću proveriti ovaj hladnjak.
Da vidimo šta je iza vrata s brojem...
Zoi. Sad znamo čemu služi sidro.
Teleskop je na vrhu svetionika.
Mislim da sam našao naš čamac.
"Slepa ljubav"? Kao Bon Džovijeva pesma?
Narode, Ben je prokljuvio.
Minos je Bon Džovi.
Veoma smešno. -Hajde da nađemo sidro.
Pažljivo, narode. -Ozbiljno, kako nam je promaklo ovo?
Ne vidim ništa ovde dole. -Samo mreže.
Ništa ovde.
Šta...
Ovo mora da se poveže s nečim. -Samo malo, vidite.
To je detektor metala.
Radi li? -Da.
Zašto mi je i dalje pred licem? -Daj da probam.
Izvinjavam se. Evo. -Daj da vidim. Hvala.
Moj otac je našao srebrni dolar s jednim takvim jednom.
Vredeo je dolar.
Ničeg nema ovde. -Koja je fora s ovim ljudima i ovim otkačenim lutkama?
Biće ispod peska.
Da li ste čuli to? -Da.
Ima nečeg.
Još misliš na kopnene mine? -Fino i polako.
Ovde. -Da. -Zoi, možeš li doneti nekoliko ašova? -Da.
Našli smo nešto.
Osećam nešto. Ostavite ašove.
Hajde.
Sidro! -To je sidro.
Imaš li ga? -Odnesimo ga kod vrata.
Sranje. To nije dobro. -Zavezano je.
Zaglavljeno je. -Vucite!
Svi zajedno. -Pomozite mi da ga uzmem.
Hajde!
Vucite! Samo tako!
Povezano je s nečim.
Šta se desilo? -Nešto se dešava.
Čujete li to? Ima nečeg ispod peska.
Narode? -Šta je to?
Kuda nestade? Ovo ne može biti dobro. -Sidro!
Daj mi ruku! -Izvucite me! -Uhvatite ga!
Tonemo! Vuče me dole! -Izađi!
Uhvati me za ruku! Uhvati se!
Ima moje noge! -Ne možemo više da se približimo!
Uhvati se! Požuri! -Pomozite mi!
Uhvati ga za ruku!
Hajde! -Daj, bre, prestanite! -Rejčel!
Treba nam nešto! Treba nam nešto da dođemo do nje.
Prestani da se pomeraš! -Ja ću da donesem gumu.
Hajde!
Rejčel!
Ne! -Rejčel!
Sranje!
Dajte mi konopac. -Nemoj da ideš dole.
Šta to radiš? Ona je gotova.
Slušaj! -Držite ovo, u redu? Držite ovo.
Nemoj da ideš! -Slušajte me! Moram ovo da uradim, u redu?
Nejt, poludeo si. Stani!
Držite ga! Držite!
Držite čvrsto!
Rejčel! Rejčel, jesi li dobro?
Izlazi odatle. Možeš ti to!
Rejčel! Uhvati se za konopac! -Hajde!
Možeš ti to! -Ustaj! Drži ga!
Hajde! Drži ga!
U redu.
Hajde, Nejt! -Nejt!
Nejt! Hajde! Penji se uz konopac! Hajde! Nejt!
Hajde! Penji se uz konopac! Hajde!
Ne!
Moramo mu pomoći! Moramo!
Konopac je propao! -On me je spasao. Moramo da ga spasemo!
Donesi sidro! -Rejčel! -Ne možemo mu pomoći.
Požuri! I nas će potopiti.
Požuri, ide ispod nas.
Hajde! -Dobro.
Rejčel, hajde, idemo!
Rejčel, hajde. On je gotov!
Ne možemo ništa da uradimo! Moramo da bežimo odavde!
"Srećan put."
Narode, mislim da je ovo naš izlaz.
Frižider je isključen. Našla sam kabal.
Možda ako nađemo drugi kraj, uključimo ga, otvorimo i izađemo.
Da. Dobro.
Gledajte, prekidač. Izgleda kao svetionik na razglednici.
Mora da postoji veza.
Vredi da se pokuša. -Jer ništa loše se ne dešava kad pipamo stvari.
Uradi to! Moramo da idemo.
Sranje! Držite se.
Ako ne nađemo izlaz, celo ovo čudo će potonuti.
Gledajte! Pogledajte svetionik. Ima merdevine na njemu sada.
Idem da proverim. -Idem s tobom.
Sranje! -Pomozi im, u slučaju da grešim. -Dobro.
Drvo blokira izlaz. -Sranje! Sklonite ga! -Raščistite put!
Pažljivo.
Raščistite put!
Svetlo, stalo je.
"Ne vidim te." -Raščistili smo kod vrata. Da li si našla nešto?
Da, ima poruka na znaku i piše, "Ne vidim te."
Ali "videti" je napisano kao M-O-R-E.
Ne znam. -Siđi dole. Prokljuvićemo to.
Trag je "Ne vidim te," napisano kao M-O-R-E.
M-O-R-E? -M-O-R-E! -Dobro.
Ja ću proveriti čamac!
Šta...
Ne! -"Ne vidim te"?
Ne znam. -Slanici s morskom solju? Šta znam!
Dobro. Da vidimo. "Ne vidim te."
Hajde! "Ne vidim te."
Možda to ima nekakve veze s očima! Šta to znači?
Nisu u pitanju nečije jabučice. Ne možeš otvoriti frižider jabučicama.
Dobro.
Sranje!
"Slepa ljubav" i "ne vidim te." Samo malo.
Lutka.
Da, lutka!
Sranje! Hajde.
Sranje! Imam ga!
Sranje. Zoi, imam utikač!
Ne, Bene, mislim da je ovo drugi izlaz!
Evo! Uzmi ga!
Upalilo je! Bene, idi po Zoi.
Zoi, otvorili smo vrata! Hajde! -Našla sam izlaz.
Ovo je možda izlaz iz igre!
Stanite! Zoi je našla drugi izlaz.
O čemu pričaš, našla je drugi put?
Ovo je izlaz! Hajde! -Šta to ona radi?
Neće da me poslušaju! -Moramo da idemo! Nemamo vremena!
Cela prostorija se ruši! Hajde, ovo je izlaz! -Ako nastavimo da igramo,
koliko od nas će umreti pre nego što se ovo završi?
Ne znamo kuda to vodi. Moramo da idemo ovuda! To je izlaz!
Čak i ako pobedite, zašto mislite da će vas pustiti da odete opet?
Rejčel. Hajde. -Morate da joj verujete. Spasila mi je život! Brže, idemo!
Dobro. -Stani... Rejčel!
Da. Idi, idi! -Bene! Ne možete prevariti igru!
Brijana, hajde! Sranje! Hajde! Nemamo vremena!
Požuri, Rejčel! -Idem!
Brijana, hajde!
Bože. -Hajde!
Šta čekaš? Požuri!
Hajde. -Idem!
Brijana, idemo! Hajde!
Hajde, brže! Brijana, hajde! -Sranje.
Brijana, idemo!
Požuri! Tonemo!
Dobro. -Brže. Hajde. Dobro. Ti uđi prva. Mogu ja ovo.
Sranje.
Brže! -Penji se, Bene. Penji se.
Idemo! Hajde!
Bene!
Idemo, hajde! -Neću uspeti! -Možeš ti to.
Samo izađi odavde živa! -Hajde! -Hajde.
Bene! Ne! Bene!
Ne, ne!
Moramo da idemo smesta!
Zoi!
Ne, ne!
Imam uvrnutu lojalnost prema ljudima koji mi spasu život.
Zoi, hajde. Moraš da ga ostaviš. Hajde.
Zoi, tone! Ne radi to, Zoi! Hajde. Daj mi ruku!
Hajde, daj mi ruku!
Bezbedno je. Hajde.
Trebalo je da odem putem kojim je on želeo.
Ben bi i dalje bio živ.
Izgubila sam ga.
Bio mi je najbolji prijatelj.
Umro je zbog mene.
Izgubila sam ga. Čak nije ni želeo da se vrati.
Ja sam kriva.
Zoi, ne radi to.
Kriv je Minos.
Oni su uradili ovo. -Ne, ja sam izabrala da se vratim nazad u igru. -Ja nisam.
Brijana nije. Nejt nije.
Oni bi našli tebe i Bena u svakom slučaju. Znaš to.
I bila si u pravu. Nikad neće prestati ukoliko ih mi ne zaustavimo.
I dalje imaš telefon, zar ne? Sa snimkom iz voza.
Kakve to veze ima? To ništa ne dokazuje.
To je više nego što smo imali ranije.
Zar ne?
Slušaj.
Svi su prošli kroz pakao u njihovim igrama.
Rođena sam s mikrodelecijom u jednom od mojih gena.
To utiče na osećaj. Ne mogu osetiti fizičku bol.
Samo zamisli
kakve je sve zagonetke smislio Minos za nakaze otporne na bol.
Ti uzvraćaš.
Činiš pravu stvar.
Moramo da idemo. Hajde.
Rejč, da li...
Čuješ li to?
Nečeg ima tamo.
Bože.
Uspele smo.
Izašle smo. Hajde.
Izašle smo.
Bože. Izašle smo.
Stanite! Ne dozvolite da se zatvori!
Ne razumem. -Šta se dešava?
Još smo u igri.
Ne, ne.
Bože. Šta su ti uradili?
U pitanju je kiselina. Kad na tajmeru istekne vreme, pada kiselina.
Kiselina? Šta? Moramo da požurimo. Moramo naći ključeve do bakalnice.
Ako rešimo ovu bravu, mislim da je to izlaz.
26. maj. Opet 0-5-2-6, ali nam treba ključ. -Ne, ali ona drži ključ.
Da, od kakve pomoći nam je to? -Ostao nam je još minut.
"Uvek ću da bdim nad vama" a ona nije anđeo, je li?
Samo malo! Oblak je iznad nje, pa ćemo se popeti tamo, zar ne? Popećemo se!
Merdevine su pri požarnom izlazu! -Dobro. Popeću se.
Bri, vidiš li nešto?
Zašto ima toliko mnogo biljaka? Toliko mnogo biljaka.
Hajde.
Našla sam ključ! Zakačen je za ogradu. -Požuri!
Preostalo nam je još samo 30 sekundi.
Hajde, Brijana. Možeš ti to! -Imam ga!
Evo, hvatajte! -Imam ga!
Probaj ga. Hajde. Požuri! Silazi ovamo! Kiša će da pada opet!
Dobro.
Dižite!
Požurite! Podignite rešetke!
To su još jedna zaključana vrata.
Kiša je prestala. Resetovali su tajmer.
UDARNE VESTI
Zaštitnici prirode pokrenuli su lančanu reakciju širom grada.
Zbog porasta računa za vodu,
stanovnici se okreću urbanom sakupljanju kišnice.
Sakupljanje vode.
Žele da skupljamo kišu. -Zaštitnici prirode...
Još jedna tenda se spustila.
...pokrenuli su lančanu reakciju širom grada.
Dobro, lančana reakcija. Lanac je na telefonskoj govornici.
U redu.
U redu. Žele da se javimo na telefon.
Ako sakupimo kišu, možemo iskoristiti kiselinu da progorimo unutra.
To bi moglo da uspe. -Kako da sačuvamo kiselinu?
Stani, ne pipaj to! -Nema veze.
Opeći ćeš ruke. -Dobro sam. Ne osećam to.
Hlorovodonična kiselina nagriza sve osim određenu plastiku.
Potražite nešto što se nije stopilo. -Dobro.
Sve se stopilo, čak i tende.
Imamo samo 20 sekundi.
Sranje.
Ovamo je flašica s kečapom. Flašica se nije stopila.
Dobro.
PMP. Polimetilpenten. Da, to je to!
Kiselina neće da stopi ovo. -Nemamo mnogo vremena! Idemo!
Požurite! Stanite ispod tende! -U redu, brže!
Upalilo je!
Dobro.
Funkcioniše!
Hajde, hajde! Javi se!
Hajde! -Halo?
Daj da ja probam. Halo?
Nikog nema.
Dobro. "Kad se promeni vreme, pozovite nas."
Mora da ima nekakve veze s taksijem.
Ne radi.
Zoi, šta to radiš? -Ostanite tamo. Nema mesta za sve nas!
Hajde da pokušamo. -Nešto smo previdele!
Ne znam! -Ne smeš ostati tamo!
Nije da imamo izbora! -Ne, stani.
Ne možemo tako. Možemo da stanemo. -Zoi, hvataj! Upotrebi ga.
Zoi!
Da li je dobro?
"Zalogaonica." Zalogaonica!
"Tri prstena." Javite se na telefon i vratite ga nazad!
Šta? -Javite se na telefon i vratite ga nazad!
Sad se javite na treće zvonjenje!
Treće zvonjenje? Dobro. Jedan.
Halo?
Vidiš li taksi? Vrata, vrata!
U redu. Spremna? Hajde! -Idemo!
Idi! -Hajde!
Neće da se otvore. Zaključali su ih. -Otvori vrata!
Vratite se u govornicu! -Zoi!
Probaj prednja vrata. -Govornica! Izoluju nas!
Zoi, zaključana su! Ne mogu da ih otvorim!
Neće da se otvore. -Zaključana su!
Neće da se otvore. -Probaj prednja!
Ne mogu! -Ne, ne! -Nema kuda da se ode.
Brijana, slušaj me. Nemoj da im pružiš to zadovoljstvo, važi?
Ne odustajte!
Neću da umrem.
Znam.
Hajde!
Imamo grešku u odvodu.
Šta nije u redu? -Kvar. Samo malo.
Šta je to?
Poslednja soba. Spremna za aktivaciju čim kažete. -Da vidim.
Kad je odobren ovaj dizajn?
To je bio deo brzih promena koje ste doneli pre nekoliko dana, gospodine.
A te promene su donesene na ovome?
Prijaviću to. -Ne, ne. Igraćemo.
U pitanju je upad u sistem.
Naši poslodavci su jasno stavili do znanja da nastavimo po svaku cenu.
Nijedan meč u istoriji naše igre nije privukao ovoliko opklada.
Opusti se. Dobro si. Doveo sam te na bezbedno.
Razbistriće ti se u glavi za nekoliko minuta.
Pratim telefon tvoga oca. Stiže ovamo. Idem gore da ti kupim malo vremena.
Pazi se. -Vratiću se.
Zoi? Znam da si zbunjena, ali moraš da me saslušaš.
Nema mnogo vremena. -Ko si ti?
Dugo vremena te posmatram. Zaboravila sam da nismo prijateljice.
Ja sam Kler.
Pazi se, u redu?
Možeš otići kad poželiš. Ali treba mi tvoja pomoć.
Ako bi mogla da me saslušaš. Molim te. -To su tragovi.
Metro, kiša, banka, plaža. To si bila...
To si ti.
Priča je o tebi. Sonja... -Ona mi je bila majka.
I mural. Onaj datum. Tog dana je umrla, zar ne?
Znala sam da ćeš me ti pročitati.
Šta je to?
Ti si dizajnirala sobe? -Ne razumeš.
Otac me je zaključao ovde. Naterao me je da sve ovo uradim.
Ti si ubica!
Opirala sam se dokle sam mogla, ali shvatila sam da je moj jedini izlaz
ako budem imala tvoju pomoć, ako zadobijem tvoje poverenje.
Zašto bih ti verovala?
Ti si ubila Bena! -Jer sam ga spasila. Živ je, Zoi. Ben je živ.
O čemu ti to? -Napravila sam sakriveni rezervoar za izvlačenje u pesku.
Kod Enslera je. On je u tunelima, bezbedan je.
Mogu ti pokazati. Vidi.
Vidiš li? Spasila sam ga, Zoi.
Ben? -Nakon što izađem odavde, možemo po njega. -Izvuci ga.
Ne, ne. -Šta se dešava? -Ne, ne.
Kuda je otišao? -Ne! Tatini ljudi su ga pronašli.
Sranje.
Sveca mu. Gde je ona?
Gde je ona?
Odgovorite mi!
Neću više da igram vašu glupu igru! -Moraš da uradiš nešto!
Ne mogu ga izvući odatle. Jedini kompjuter koji ima pristup
je u tatinoj radnoj sobi. -Šta?
Nemamo vremena. Treba mi tvoja pomoć. Možeš li mi pomoći?
Šta je ovo? Katanac sa šifrom!
Četiri broja. Stvarno originalno. I zagonetka?
Treba mi neko pametan kao ti da mi pomogne da reši ovo. Njemu je sve igra.
Rekao je da bez obzira koliko se budem trudila, neću to rešiti sama,
zato mi trebaš ti.
Dobro. Gde ovo ide?
Slike s leve strane odgovaraju šifri s desne,
i imam samo 3 pokušaja pre nego što sav kiseonik bude isisan iz moje ćelije.
Već sam iskoristila jedan za svoj 18. rođendan. -Dobro... Ben.
Insekti. Imamo vodeni cvet i termita.
To je afrički termit. Mogu da žive do 50 godina.
Vodeni cvetovi samo žive jedan dan, pa možda ima veze sa životnim ciklusima?
Sranje! Dobro.
Imamo iridijum, titanijum, litijum. Njihovi atomski brojevi su 3, 22, 77.
Možda je bitna atomska masa.
Dobro. -Do đavola!
Događaji iz grčke istorije.
Trojanski rat, 1250. pne. Olimpijske igre, to je... -776. pne.
A treća pločica je Perikle. On je živeo od 495. do 429.
Nijedna od zagonetki nema smisla. Nešto smo previdele. Bene, drži se.
Zoi, šta to radiš? Reci mi.
"Nikad nećeš moći da je rešiš sama."
Ne možeš to sama. I zarobljena si u kutiji.
Zašto bi to uradio? Samo da te provocira?
Vrata percepcije. Ako ne vidiš, onda promeni ugao posmatranja.
Nemamo vremena. Moj tata će doći ovde svakog trenutka.
Šta to radiš? Reci mi. Možemo sarađivati.
Vrata percepcije. Ako ne vidiš, onda promeni ugao posmatranja.
U šta gledaš?
Šta vidiš? -To je lentikularan hologram.
Šta? -Ja mogu da vidim ono što ti ne možeš.
Zato ti nikad nećeš moći rešiti je sama!
Šta je to? -Tri slike. Prva je pentagram,
druga je poprečni presek indijske lađice,
a treća je DNK molekul. Možda je to Fibonačijev niz?
Ne, zlatni odnos postoji kod sve tri slike.
Stani, koliko? 1.6? -1.618!
Sranje!
Zlatni odnos označava se grčkim slovom Fi, zar ne? -Da.
Ali kako to odgovara ovome? -Mala slova!
Sve pločice su mala slova, pa je simbol za Fi...
Rešila sam je! -Dobro.
Upalilo je.
Jesi li dobro? -Neću da se vraćam unutra.
Ne radi to, Kler.
Znaš li šta si upravo uradila?
Kako si mogla ovo da mi uradiš?
Nakon svega što sam uradio za tebe.
Pusti me odavde smesta.
Kler. -Ben.
Kler?
Kler!
Zoi, požuri! Ovuda! -Nula, pet, dva, šest.
Zoi.
Možeš li ga izvući? -Pokušavam. -Izvuci ga.
Ima previše koda u glavnom direktorijumu.
Moram preuzeti potpunu kontrolu.
Neće još mnogo izdržati. Moraš da požuriš.
Mislim da sam uspela. -ZAVRŠENO PREUZIMANJE SISTEMA
Hvala. Nakon što si pobegla, klijenti su molili za reprizu.
Igru šampiona. Počeli smo da puštamo ljude da pobeđuju.
Ti si jedina koja ih je istinski pobedila.
Gde je Ben? -Već znaš.
Koordinate. Bila si u pravu od početka.
Znaš gde je zgrada. Evo.
Uzmi tatin auto. Nije da te može zaustaviti.
Šta ćeš mu uraditi?
Čim budem bila dovoljno daleko, zvaću policiju. Platiće za ono što je uradio.
Znaš da su oni i dalje tamo negde, zar ne? Mogu da te love.
Došla si ovde po dokaz, zar ne?
Možda sam zaključala neka vrata.
Gospodine! -Jesi li proverio mrežu?
Malo sam im otežala da počiste nered ovog puta.
Hvala.
Ben? -Gospođice. Ne smete...
Gospođice, stanite! -Bene.
Bene. -Zoi? Ona je sa mnom. Dajte nam minut.
Jesi li dobro? -Kad sam propao kroz pesak, čekao me jedan momak.
Dao mi je ovo. Ne znam da li je to pretnja ili...
Mislim da je to "hvala."
Gotovo je. Bezbedni smo sada, Bene.
Da.
Gotovo je.
Samo sam hteo da te zaštitim. -Sve si mi ukrao.
Bilo je trenutaka kad sam isto to mogao da kažem tebi.
Znaš da sam izgubila majku mnogo pre tog dana.
Znala sam da se približavala svom kraju, da je pravila planove.
Pa sam odlučila da je testiram. -Kler. To me boli.
Međutim, nadala sam se da to nije istina.
Nadala sam se da me moja majka može voleti onakvu kakva sam.
Vrati to nazad. -Želim ih sve.
Nisam se plašila.
Nisam uopšte sputavala svoju radoznalost,
i bila sam pametnija od vas oboje.
Roditelji treba da vole svoju decu.
Ne treba da ih odbacuju poput smeća. Zašto plačeš?
Treba ti pomoć, dušo. -Ti mi možeš pomoći.
Ne na način koji je tebi potreban. Otići ćeš odavde na neko vreme.
Čak sam pokušala da ti pokažem koliko korisna mogu da ti budem
otarasivši je se. A kako si mi se ti odužio?
Ukrao si mi sve ideje. Prisvojio si sve zasluge.
Kler, smiri se. -Stvorila sam ti prelepe sobe,
i bez obzira na ogromnu zaradu, ti si me i dalje sputavao i gušio.
Dušo, možemo se udružiti. Možemo biti tim.
Ti i mama bićete veoma ponosni na mene
kad vidite šta stvarno mogu.
Netačno. -Zbogom, tata. -Započinjanje čišćenja.
Kler!
Preveo: Bambula