EN NETFLIX-SERIE
Hei, Mary. Hva driver du med?
Min morgen har vært sprø.
Jeg har et par klienter
som begge legger inn flere bud på forskjellige eiendommer,
for du vet hvordan markedet er akkurat nå.
-Vet du hva Jason vil kunngjøre? -Herregud.
Jeg aner ikke. Jeg skulle spørre deg.
Vanligvis føler jeg at jeg vet alt som foregår,
og jeg har ingen anelse.
Det er nok noe bra. Jeg kan se det på ansiktet hans.
Han har ikke pokeransikt.
Jeg gleder meg til å forlate kontoret og kle meg pent.
Det blir nok gøy.
Jeg må finne ut hva jeg skal ha på.
Emma ringer meg nå. Jeg kobler samtalene.
Hei, Chrishell.
Hei!
-Jeg har Mary på tråden. -Hei.
-Hei, Mary. -Hvordan har du det?
Flott.
Gleder meg til den store festen.
Hallo.
Hva skjer, Christine?
Hei. Bare kjører. Hva driver du med?
Jeg har ikke sett deg,
så jeg ville ringe for å invitere deg til et arrangement jeg skal ha
i mitt Mount Olympus-hus.
Det kommer en kunngjøring, så jeg håper virkelig at du kommer.
Christine kom ikke på teammøtet, så jeg lurer på om hun kommer.
Ok. Ærlig talt. Jeg ville vært sjokkert om hun ikke kom,
for hun går aldri glipp av en anledning
til å puste til ilden.
Jeg skal være ærlig mot deg.
Jeg vil absolutt være der for å støtte deg og meglerfirmaet.
Men jentene har vært så stygge
og så grusomme mot meg
og fått meg til å føle meg ille til mote,
så jeg vet ikke.
Selv Davina og Maya begynner å skjønne det.
Jeg er helt enig i det.
Hun terroriserer alle jeg kjenner.
Det er bare fullstendig kaos.
Jeg skal tenke på det.
Hold meg orientert. Jeg mailer deg detaljene. Men jeg håper å se deg.
Verre kan det faktisk ikke bli.
Vi får støtte hverandre.
GRANDVIEW DR. L.A. 4 SOVEROM - 4 BAD - 390 KVM
4 699 000 DOLLAR - PRIS
140 070 DOLLAR - PROVISJON
Jeg har lett etter et hus til Thomas,
og det er så spennende å føle at jeg endelig fant det.
Men nå er presset på,
for jeg vil ikke ha ham oppbevart midlertidig for lenge.
Han har hendene fulle,
så jeg håper at han i dag kan trykke på avtrekkeren
og si at dette er hjemmet hans.
-Hallo. -Hei, Chrishell.
Hei. Står til?
Bra. Hvordan går det?
Ser du noe annerledes ved meg?
-Ja, du ble litt høyere. -Jeg gikk med mine høyeste sko.
Jeg kan ikke love å ikke falle.
-Jeg føler meg høy i dag. -Det går bra.
Innredningen og alt her inne er helt nydelig.
Det er veldig innbydende.
Absolutt.
Supermoderne.
Faktisk superhjemlig også.
Dette...
Jeg kunne tenke meg å se kampen her.
Ja visst.
Og se på stolene også. Ja!
-Sånn gjør man det her. -Det er sånn man gjør det.
Du hadde et filmrom i ditt forrige hus.
-Liker du dette bedre? -Ja.
Det passer til alt jeg er ute etter.
Ok!
-Hovedsuiten. -La oss gjøre det.
Jeg liker at du har din egen, private del av huset.
-Så fint. -Jeg elsker strøket.
Du har åpenbart den store utsikten der.
-Å gå fra ingen utsikt til dette. -Ja.
Og rett utenfor soverommet, og det er fint.
-Du kan ha gjester her. -Ja.
-Du kan slappe av her. -Dette er vakkert.
Jeg elsker utsikten mot horisonten her.
Umulig å slå. Alt er krysset av.
Hvordan føler du deg?
Jeg elsker dette huset.
Det er noen møbler og alt de har her inne
som jeg vil vite hvor de har fra, eller om jeg kan beholde det,
for det passer så godt til huset.
Selgeren flytter på grunn av en jobb han fikk på østkysten.
Jeg spør hvor mye han tar for å legge igjen alt.
Så kan du bare ta med tannbørste.
Ja, absolutt. Det høres flott ut.
Det kan jeg gjøre.
Jeg vil by på dette huset. Jeg vil ha dette.
Ok. Det er gode nyheter! Skal vi begynne?
-Ja. -Jeg må ta av meg skoa.
Kom igjen.
Hei, babe!
-Hei! -Står til?
-Bra. Hva med deg? -Fint å se deg.
-Hei. -Du ser flott ut.
Du er flott. Elsker den kjolen.
-Nydelig. -Takk.
Christine har mye vondt etter opplevelser
jeg ikke kjenner til.
Jeg tror vi fortsatt har mye å få vite om hverandre.
Jeg tror min tankeveileder vil hjelpe henne,
for hun hjalp meg. Jeg tror Christine er åpen for det.
Men Roma ble ikke bygd på en dag, så det vil ta tid.
Har babyen det bra?
Det er to måneders bursdag i dag.
-Ja. -Gratulerer med to måneder!
-Er du klar for den neste? -Jøss. Det vet jeg ikke ennå.
Hvis jeg var deg,
slik du ser ut etter to måneder.
Utrolig, Christine.
Jeg har bare spist melisglasur.
Som Betty Crocker-glasur.
Jeg tenker: "Herregud, er jeg gravid igjen?"
Hvorfor spiser jeg to kilo glasur?
Kanskje du er... Var du gravid, ville det vært fantastisk.
Nei! Herregud! Ikke nå!
-Hei, damer. -Hei.
Står til? Velkommen.
-Vil du spise? -Ikke sulten.
-Jeg vet ikke om du vil ha. -Chips og guacamole er bra.
-Som meksikaner vil jeg alltid gå for det. -La oss gjøre det.
-Takk. -Mange takk.
Jeg dro på kontoret, og jeg måtte dele nyheten min med alle.
Hvordan går det med deg? Du har bare noen dager igjen.
Ja, alt går bra.
-Å, herregud. -Vi selger.
Jeg dro i klokka.
Det var så utrolig,
og så sa Jason at han har en stor fest i morgen med en stor kunngjøring.
Jeg sa: "Hva er det?"
Han er gravid.
Mulig han møtte Kjærligheten og vil forlove seg.
Ja, særlig!
Uansett hva Jason kunngjør, gjelder det ham.
Hans eneste kjærlighet er han og eiendomsmeglingen.
Jeg spurte på møtet: "Hvor er Christine?"
Jeg trodde du kom tilbake.
Jeg føler meg dømt. Jeg føler meg misforstått.
Jeg føler bare at jeg hele tiden blir angrepet.
Så det var derfor jeg ikke var der på kontoret.
Får jeg se deg på festen?
Jeg vet ikke engang om jeg kommer.
Men det burde du.
Du er en del av kontoret, en del av teamet.
-Det føles ikke sånn. -Men det er du.
Du har Maya, du har Davina, du har meg.
Men jeg vet egentlig ikke hvor de står iblant,
og det er frustrerende.
Davina sa at hun ikke stilte opp for meg
fordi hun står i en vanskelig situasjon overfor jentene.
Hun sier: "Jeg vil ikke kjempe med noen lenger."
Maya forvirrer meg.
Jeg har opplevd situasjoner
der jeg ikke vet om hun snakker sant om enkelte ting,
og jeg prøvde å finne ut av det: "Maya, støtter du meg?"
Jeg tror at å støtte deg handler mer om...
å hjelpe når du trenger støtte og kjærlighet.
Christine må endre visse ting.
Det skaper åpenbart problemer med forskjellige mennesker.
Jeg tror det vil kreve mye av Christine å skvære opp med jentene.
Jeg vet at en av de du elsker mest på kontoret er Mary,
og hun kommer til å være der.
Tror du at du skal si noe i morgen?
Jeg vil være venn,
men jeg vet ikke om hun er klar.
Det handler ikke om hun sitter fast eller ikke. Hva med deg?
Det handler om i dag og i morgen og fremtiden,
og det du gjør i dag for å forandre deg.
Jeg vil bare ha litt fred.
Jeg tror ærlig talt ikke at det vil skje over natta,
men vi må bare gå videre.
Det er på tide å skrive et nytt kapittel, og jeg tror du er klar.
Ja.
Er dette habanero-greiene?
-Immunitetsshot. -Jeg drikker ikke sånt.
-Vær så snill. -Ok.
La oss rense ut gift fra våre liv. Skål.
Elsker deg.
Er du klar?
Det er det verste i verden.
Det er ikke så ille.
Virkelig.
Så hva med Jasons fest?
Han sa det var et stort cocktailparty.
-Alle kommer. -En skikkelig fest?
Ja, så vi må bli glamorøse.
Tror du Christine kommer? Dere opplever mye, så...
Jeg håper hun er der.
Det burde hun. Hun er en del av gruppen.
-Selvsagt. -Men hun har ikke hengt med noen.
Det blir nok ubehagelig, for det har skjedd så mye dramatisk
med Emma og Mary og Chrishell og meg.
Nå vil jeg bare snakket med henne
om alle jentene er der fordi det blir sagt for mye.
Jeg tror ikke på henne og vil ikke mistro henne. Jeg vil vite sannheten.
Jeg sliter med mine problemer med Christine
fordi hun sa noe dritt om mitt tidligere liv med en ekskjæreste.
Jeg følte meg ille til mote,
men Tarek og jeg snakker om alt.
Jeg går til min fremtidige mann og prater med ham om mine problemer.
Jeg respekterer alt han har å si.
Vennene mine skal heller ikke føle ubehag.
Christine prøver å lyve om disse tingene,
og hvorfor tar hun fremdeles opp ting flere år senere?
Nok er nok.
Hun roter det til nå.
Tror du hun er lei seg for å miste venner?
-Som Mary og meg? -Nei.
Hun er lei seg for å ta seg dårlig ut.
Det bekymrer henne. Men her er problemet.
Selv om du prater med henne, vet du ikke om hun snakker sant eller ei.
Og den eneste måten å få vite om hun gjør det, er tiden.
Eller å få alle jentene til å snakke om det sammen.
Det er den beste måten.
Uansett alt som ble sagt,
er vi ikke venner lenger.
-Hallo. -Hei.
-Velkommen til Albright LA. -Mange takk.
Jeg heter Kelsey.
-Hei. Mary. -Mary.
Hyggelig å treffe deg.
-Chrishell. -Hyggelig.
-Hyggelig å treffe deg. -Har dere vært her før?
Nei.
-Vi gleder oss til å se hemmeligheten. -Velkommen, så kom inn.
Albright er ingen vanlig motebutikk.
Den har alle de mest ikoniske kjolene
fra toppdesignere fra hele verden.
Du må ha en eksklusiv invitasjon,
så ikke hvem som helst kan gå inn.
Og slik ble Chrishell og jeg sluppet inn i hemmeligheten.
Hallo, lær!
Jeg føler jeg er i Carries garderobe nå.
Hun har så mange fantastiske ting.
I serien ble noen av klærne hentet fra vårt New York-kontor.
-Aldri i livet. -Jo.
Hva skal dere kles for i dag?
Glam-cocktail.
Så det må være verdig cocktail.
Ja. Greit.
Er dette en kjole?
Ja.
Det er kjolen som ble brukt i et W-blad av Angelina Jolie.
-Sexy og morsom. -Jaså?
-Sexy og morsom. -Ikke sant?
Ssexy i det at du får se hvor babyer kommer fra.
Med en sånn kjole ber du om å bli avvist i garderoben.
Jeg er sammen med Mary. Hun har sett det hele.
-Jeg har holdt av noe. -Kult.
Kun basert på det vi har diskutert.
Jeg er allerede klar. Jeg har skoene av.
La oss gjøre dette!
Nei, det gjorde du ikke!
Herregud!
J.Lo-kjolen.
-Jeg må være forsiktig i denne. -Å, herregud.
Jente, du klarer det slik hun gjorde.
Jeg føler at hun gjør det, går.
Bevare meg vel!
-Det føles... -Ikonisk?
Ja, ikonisk. Jeg føler at dette er kjolen.
Jeg må kanskje bytte beite etter å ha sett deg i denne kjolen!
Jeg kan ikke tro
at jeg får prøve den mest ikoniske kjolen gjennom tidene.
J.Lo Versace-kjolen.
Hun brukte den på Grammy-tildelingen i 2000.
Å, herregud.
Når vi drar, sprader vi.
-Vi går sånn. -Nå går vi sånn.
Å, herregud.
Hallo.
Å, herregud. Jeg elsker den.
Herregud. Se på deg.
Er det ikke gøy?
Herregud.
Ja.
Dette er veldig gøy fordi jeg føler at vi har jobbet så hardt.
Du får noen skikkelige klienter. Herregud.
-Dette er Marvel-stilen min. -Ja.
Om jeg skulle bli superhelt.
Hva er superkraften vår?
Å stikke folk med stiletter?
-Akkurat som å knuse dem? -Ja.
Mulig vi bør ha denne på festen. Vi trenger kanskje superkraften!
Ikke sant?
Jeg er nervøs for å møfe Christine.
Ja. Jeg håper hun enten ikke kommer, eller så kommer hun med en...
-God holdning? -Ja.
Har det skjedd før?
Det går bra for meg.
Jeg er mer bekymret for andre,
og hvis hun bråker med noen, vil jeg si: "Nei."
Kommer hun seg gjennom, og det plager deg, så hent meg,
så skal jeg beskytte ditt sinns velvære.
Kanskje jeg blir din mentalveileder.
Når Christine snakker med folk, vil hun fortelle en ny versjon av det som skjedde,
og hvis ikke du har noen der som kan si:
"Nei, det var ikke det som skjedde",
så vet man ikke om hun lyver eller ei.
Det er ikke en behagelig følelse å ha,
så det er mer for vår egen beskyttelse, ikke å angripe henne.
Kom hit, kjerring.
Hør her, jeg føler meg som en versting. Det er kjolen.
Jeg er lei meg. Jeg vil ikke ta den av.
Jeg vil banke ei megge.
JASONS HUS
Hei, damer. Takk.
-Det nye huset? -Ja. En gang spiste vi middag her.
Husker du at jeg sa at det har det svarte smijernet? Så pent.
Se på den utsikten!
-Dere ser stilige ut. -Hei!
-Herregud, Mary. Du er vakker. -Du ser fantastisk ut!
-Skjer'a? -Du ser bra ut.
-Du ser stilig ut. -Elsker kjolen.
Takk.
Klare for i kveld?
-Underholdning. -Vi får høre Jasons overraskelse.
Vet det. Lurer på hva det er.
Dette er utrolig.
Nydelig.
-Hei, babe! Hei! -Hei, du.
-Fantastisk. -Du ser strålende ut.
-Du er strålende. -Takk. Dere er så flotte!
Å, herregud.
Vi er som motsetninger i dag. Du er som en engel.
Engel, djevel, jeg liker det.
-Hallo! -Hei.
Hvordan har du det?
Hei, søta. Hvordan har du det?
Dette er vel ikke ditt?
-Emma! Herregud. Se på deg! -Hei!
-Hei. -Hvordan går det, damer?
-Godt å se deg. -Godt å se deg også!
-Du ser vakker ut. -Takk. Du også.
Hvordan går det?
Nydelig.
Du var ikke her på middag. Ja, det er sant.
Du er heldig som ikke var her.
-Apropos det, kommer Christine? -Vet ikke. Tror det.
Hun gikk til en livsveileder.
-Riktig. -En tankeveileder.
Hvor ofte bestilte hun henne? Fem dager i uka?
Er du klar for i kveld?
Nei, jeg er ikke klar for i kveld.
Så hvis vi går og snakker med henne...
Jeg vil ikke være lei.
Jeg vil prate med henne, for hun lyver.
Vi vet at hun lyver.
Vi vet hva som skjer.
Og jeg vil ikke se ut som den som ikke snakker sant.
Hun vil manipulere det slik at det virker som...
Skjønner, så...
Jeg også.
Hei, alle sammen!
Kom hit bort, alle sammen.
Brett og jeg er høyere enn alle!
-Jeg nyter dette. -For en gangs skyld.
Først vil jeg takke alle som kom.
Dette er mine beste venner,
og mange av dere er meglere på kontoret.
Dette har vært et tøft år for alle over hele verden.
Men jeg er veldig stolt av suksessen vi har.
Vårt beste år noensinne.
Det er et vitnesbyrd om alle meglerne, så jeg setter pris på det.
Jeg kommer også med en kunngjøring.
-Ja, endelig! -Ja!
Hva er det?
Brett og jeg har tenkt å ekspandere,
og jeg har nettopp signert en leiekontrakt på et kjempebygg i Newport Beach.
Mange av meglerne på det nye kontoret er faktisk her.
OC-agenter, husk hvem som bygde dette huset.
Nemlig.
Skål, folkens.
Skål!
Skål, kjære.
Ja. Husk hvem som bygde huset!
-Ja. -Ja.
-I ditt strøk nå, jente. -Ja.
-Elsker deg. -Ja.
L.A. er mitt hjem.
-Jeg drar frem og tilbake. -Ja.
Jeg vil presentere dere for to av meglerne.
-Ja, hei. -Hei.
-Austin, Alex, Heather. -Fint.
Hyggelig.
Skål, folkens.
-Skål! -Så spennende! Takk.
Maya. Hyggelig.
Du er ny megler?
-Jeg er ny i Oppenheim-gruppen. -Ok.
I OC. Fint.
Kom til OC-kontoret og døp det med dine gode velsignelser.
Så hvordan går det?
-Dette er virkelig... -Dette blomstrer.
Ja, det er sprøtt.
Det er bedre i Orange County.
Alle fra L.A. flytter til Orange County.
Skal vi ha denne krigen hver gang vi prater?
Austin flytter til OC fra L.A.
-Gjør du? -Ja.
Vi har bar og treningsstudio!
Studio, dusj.
Vi hjalp dere faktisk med å få det,
så jeg vil sette dere litt på plass!
Jeg skal gi deg high-five på det. Touché.
Hyggelig å treffe dere.
Spicy.
-Forretninger? -Spice.
Hva syns du om de nye meglerne?
Hva syns du om fyren? Syns du han ser bra ut?
Er det din type, eller...?
-Fyren? -Fyren.
Heather, han er 20 år.
Jeg kunne trolig vært moren hans.
Hva? Nei.
Har du datet i det hele tatt
-siden jeg så deg på båten? -Jeg...
Har du?
Nei. Jeg mener…
Hør her. Jeg skal ikke... Jeg har prøvd å finne ut hva min type er,
og jeg skal ikke date en skuespiller igjen eller noe sånt,
der det er som i…
-I rampelyset? -...bransjen. Ja.
Jeg føler at jeg er på et sted der jeg…
vet at alt kan skje,
og iblant kan det komme fra et uventet sted.
-Kommer Christine? -Festen begynte klokka seks.
Og den er nesten ni, så…
-Er hun redd for å komme nær oss? -Det hadde jeg vært om jeg var henne.
Hun er tatt i så mange løgner.
Jeg syns det er fint.
Kanskje hun skjønner at dette ikke er stedet for henne.
Ja.
Jeg vil ikke... Jeg vil ikke slåss mer.
Jeg vil ikke være venn, men la oss være proffe.
Jeg er vennlig. Det går fint.
Jeg sa til henne:
"Kommer du på festen, så kom med et åpent sinn."
Holdningen hennes burde være sånn,
som ikke å holde på ting fra fortiden og...
Holdningen hennes burde ikke være sånn.
Holdningen hennes burde uttrykke beklagelse
for ting fra...
Når vi sier fortid, mener vi for lenge siden.
Vil du ha champagne?
-Takk. -Hun er her.
-Jeg tror hun er her. -Hun er her.
Herregud, om det ikke er djevelen.
-Hei! -Hei, babe.
Du ser nydelig ut.
-Hvordan går det? -Bra.
Hvordan har du det?
Jeg elsker makeupen din.
Vi bare.skravler utenfor.
Det er en vakker kveld.
Se på månen og stjernene og den utsikten.
Jeg elsker det!
-Ja. -Hei.
Hei, damer. Hvordan går det?
-Godt å se deg. -Hei, Christian.
-Hei. -Hei, folkens!
Synker dere ikke i gresset?
-Jo. -Ja. Jeg skiftet faktisk sko.
Du er sen, jente.
-Moteriktig sen. -Fabelaktig sen?
Alle jentene vil prate med deg og rense lufta for alt.
-Ok. Tja... -Skal jeg la det skje?
Ikke på en dårlig måte.
Jeg har det bra.
Vi vil bare ikke lenger...
Jeg har det bra.
Jeg trenger ikke...
-Folkens... -Glem det. Vi går.
-Kom hit. Elskling. -Jeg finner meg ikke i sånn dritt.
Elsker deg!
Snakk til meg om dere vil prate.
Greit. Jeg snakker med henne privat.
-Hun vil ikke det. -Ok.
-Vil du det? -Du har ingenting å si henne. Fint.
-Ok. La oss gå. -Ok.
-Jeg elsker deg. -Tre timer for sent.
-Hun er udugelig. Pokker. -Heather, vil du prate privat?
Jeg trenger ikke å bli behandlet som en elev.
-Hun er ferdig. -Kamera på.
-Hun behandler alle som dritt. -Stopp.
Det kalles karma.
Skal vi prate med henne?
Du sa at hun kom med et åpent sinn.
-Hun virket ikke oppriktig. -Var det det åpne sinnet?
Det var ikke oppriktig. Beklager.
Det var det minst oppriktige i hele verden som nettopp skjedde.
Alle jentene i O-gruppen
er omtenksomme, oppriktige, strevsomme jenter.
Christine er den eneste med et problem.
Setter man brikkene sammen,
tror hun ikke da at hun kanskje er problemet?
Du er av en annen mening. Hva tenker du om...?
-Vet ikke. -Hun ville prate. Vi er her.
Hun gjør ikke noe hun ikke vil gjøre.
Jeg syns det er søtt, og du er god som prøver.
Du kan ikke trylle.
Hun oppførte seg som om ingenting...
Bare si meg det.
Hun: "Jeg har det bra."
Elskling, hva skal hun si?
Hun ter seg som en dritt mot alle.
Hun er flau.
Jeg sa jeg ville rense lufta.
Hun er taus. Hun vet at hun tar feil.
-Derfor tier hun. -"Jeg har det bra."
Du kan ikke drite på folk og vente å få noe fra dem.
La henne bare gå. Hvem bryr seg?
Hun vet at hun tar feil.
Hun sier forferdelige ting om andre,
og dette er følgene. Det kalles karma.
Har du det bra? Fint. Faen ta deg.
Har du det jævlig bra, så bra. Da har vi det bra.
Jeg går videre, og det er slutten for oss.
Hei.
-Står til? -Hva skjedde?
-Hvorfor vil du ikke? -Jeg tror Heather…
Ja, det tror jeg også.
Jeg går inn...
Hun var ikke i dårlig humør før.
-Hun ventet på deg. -Hun ble skuffet.
Hun var veldig spent.
Hør her, folkens. Hold kjeft. Ikke snakk til meg.
Det er ikke et Oprah-show.
Dette er livet mitt.
Når jeg går inn,
og det er en gruppe på seks jenter som ikke engang bekrefter mitt nærvær,
som ikke engang ser opp og smiler
eller later som om de sier hei.
Det er så grusomt.
Dere er grusomme.
Jeg ville aldri satt noen i den situasjonen.
Dere tenker aldri på meg.
Jeg ville aldri gjort det mot noen av dere.
Det er ikke rettferdig av Christine å forvente at alle får henne tilbake 100 %
til enhver tid, for enhver pris.
Så dramatisk.
Hei, jenter.
Det vil være fint for Christine å prate med dere.
For henne.
Ja, men hva er bra for meg?
Vi har kollidert. Hvorfor skal jeg tekkes henne? Hun har gjort noe dritt.
Hun kommer snart tilbake og...
Men hun må si unnskyld til alle.
Hvorfor kommer hun ikke hit?
Hun vil snakke med dere, men én av gangen.
Vi vet alle alt som har skjedd.
Det er ingen hemmelighet.
La oss få det overstått med alle straks.
Det gjør det lettere.
Hun vil ikke at tre jenter skal si ting.
-Hun vil snakke med hver enkelt av dere. -Fordi det er lettere å lyve på den måten.
Det er urettferdig. Jeg gjorde det det på hundefesten. Det var ille.
Og Mary fortjener ikke det.
Hun skal ikke møte henne alene.
Jeg vil beskytte min venn. Jeg lar ikke det skje.
Jeg forstår. Jeg vil ikke...
Jeg vil at vi alle skal leve i harmoni.
Hva gjør vi? Går alle dit, eller kommer hun hit?
-Kom igjen, folkens. -Ja.
-Hun tror noe annet. -Men det er alt som skjedde.
-Dere snakker om det. -Christine, ville du prate med meg?
Hvis dere vil prate med meg,
vil jeg gjerne prate med dere individuelt.
Hvorfor?
Alle vet om alt.
Jeg vil prate med deg.
Du har løyet og gjort ting mot hver enkelt person.
Jeg har aldri løyet, Chrishell.
-Så finner du på en historie med dem. -Jeg fant ikke på en historie.
Og så lyver du.
Hvis du vil prate med noen, så prat med oss alle,
for det har skjedd med oss alle, og jeg lagt det bak meg.
Ærlig talt. Babyen min er syk hjemme nå,
og jeg opplever dette her. Hvorfor?
Dere er monstre.
Ok, så du er...? Ok.
Jeg er lykkelig gift,
jeg har en baby,
og jeg vil bare gå videre.
Er vi monstre?
-Vil du dra hjem? -Om du vil.
Nei. Dere har ikke vært lenge.
De er fæle mot meg. Hvorfor oppfører de seg sånn?
De er sjalu.
Hun er to personer.
Når hun er én,
vil hun bokstavelig talt prøve å ødelegge livet ditt.
Og så plutselig,
når alle sier: "Ok, si det du trenger å si",
så er hun sånn.
Vanessa, jeg kom bort.
Jeg prøvde. Hva annet skal jeg gjøre?
-Jeg ville la... -Hun følte seg angrepet.
Heather: "Vi må prate med deg." Hun følte press.
Hun: "Alle har en annen historie",
så hun vil prate individuelt.
Nettopp, for da...
kan vi ikke bevise løgnene når hun prater individuelt.
Jeg vil ikke forsvare noen om jeg ikke tror på å forsvare dem.
Jeg vil forsvare Christine i en viss grad,
men når det er ting jeg ikke vet noe om,
ikke kan forholde meg til,
kan jeg ikke si noe.
Det tar aldri slutt.
Det blir verre.
Har du ikke gjort noe for å irritere dem?
-Vi har alle gjort... -Har ikke du gjort mest?
Det handler ikke om hvem som har gjort mest.
Hva har dere alle gjort?
-Det gjelder ikke deg. -Alle har gjort ting.
Men ingen har gjort noe like ille som henne...
Hun er så vemmelig.
...mot meg.
Jeg vet det.
Hun kan ikke snakke om det hun gjorde mot meg.
-Det er fælt. -Hva vil du hun skal si?
-Hva skal hun si? -"Unnskyld"?
"Jeg prøvde å ødelegge livet ditt"?
"Jeg ber om unnskyldning"?
Egentlig hva som helst!
Ingen har noen gang gjort noe sånt på samme nivå som det hun har.
Ingen. Jeg har aldri prøvd å felle henne.
Jeg forstår det.
Jeg har aldri prøvd å plante rykter som ville ødelegge livet hennes.
Jeg gjør ikke sånt.
Jeg vil aldri tilgi henne,
men jeg ville sette pris på og respektere at hun innrømmer det.
Christine prøvde uten tvil å spre rykter og løgner
som ville ødelegge noen.
Og for meg er det langt hinsides "Jeg hater kjolen din." "Du er ei megge."
Det krysser en grense det ikke er mulig å komme tilbake fra.
Mary skal ha det bra.
Ser noen etter Mary?
Nei, jeg ser ingen. Ser du noen?
-Er det greit å gjøre det på egen hånd? -Jeg har det bra. Jeg...
-Jeg vil bare... -Bælme det i deg.
Jeg vil bare få dette overstått.
-Takk. -Vel bekomme.
Ok.
Christine.
Jeg vil snakke med deg på tomannshånd om du vil det.
-Dere får ordne opp. -Jeg gir dere rom.
Jeg er bare der jeg er fordi vi var så nær,
og jeg elsket deg så høyt, og jeg holdt fast ved det.
Det var en tornado i hodet mitt der jeg føk opp og ned,
gråt og sinne og gråt igjen
fordi jeg tenker: "Hvorfor?"
Og jeg er ikke...
Christine, hør her.
Alt du må... Jeg er på dette punktet, og for min mentale helses skyld
orker jeg det ikke lenger.
Så jeg må bare dra en strek,
og jeg sa deg alt, hvorfor jeg er der jeg er,
og hvis du slutter å gjøre sprø ting
og ber alle jeg elsker om unnskyldning...
Det er en hel gruppe av oss.
Vi er såret. Vi er forvirret. Vi vil ikke ha drama.
Og det er én fellesnevner.
Jeg vil ikke snakke om dette.
Du burde ærlig talt ønske å snakke om det,
for det er så mye...
Hvorfor tror du hele kontoret ikke ønsker å ha deg i nærheten?
Fordi du har gjort ting mot alle!
Og jeg er bare helt ærlig.
Alt du trenger å gjøre er å være oppriktig,
faktisk oppriktig og be om unnskyldning
og ikke gjøre dette lenger.
Du kan ikke si: "Ferdig nå."
"Ok, jeg har gjort dette mot alle de folkene, men det er slutt nå."
-Mary. -Andre er ikke enige.
Mary, jeg snakker ikke om...
-Christine... -Dette er mellom oss.
Ja, og det kan være mellom deg og meg...
Mary, vær så snill.
Jeg bønnfaller deg. Jeg prøver ikke å snakke om noe...
Jeg prøver bare å fortelle deg at jeg savner vårt vennskap.
Jeg savner deg og meg.
Jeg skulle ønske du ville gi meg sjansen til...
-Jeg gjorde det. -...å la alt...
I veldig lang tid.
-Vær proff. -Alt jeg vil ha er ærlighet og realisme.
Jeg er en lett match. Jeg gir sjanse etter sjanse.
Jeg tenker: "Det var en grunn."
-Jeg trodde det ble krangel. -Jeg kan ikke.
Nei. Jeg skal ikke krangle.
Jeg orker ikke det.
Alt jeg ber deg om er bare
vær så snill å ikke dømme meg
for ting som ikke skjer lenger.
Det er alt jeg ber om.
Jeg vil holde deg ansvarlig for ting du gjør
mot folk jeg bryr meg om, som Emma.
Du kan ikke fortsette å lyve og si ting og forvente at det er sant.
Er det løgn, er det løgn.
-Mary. -Vær ærlig.
Jeg er ærlig.
Om at du er forlovet og har en ring og alt?
Jeg kjente deg da.
-Du hadde aldri ring. -Mary.
Jeg kjente deg ikke. Det vet du.
-Jeg bodde i en leilighet i Sherman Oaks. -Som jeg dro til. På Dickens.
Jeg var der.
Etter at vi slo opp, bodde vi sammen i min leilighet i Beverly Hills.
Mary, det vet du.
Du vet det. Det vet du.
Hvilken leilighet i Beverly Hills?
I Beverly Hills på Doheny.
-Du bodde alene, og jeg bodde hos deg. -Mary, jeg sier...
Mary, du forst...
-Vi snakker ikke... -Christine!
Jeg snakker ikke...
Jeg vet at du var veldig såret, og jeg er lei for at du ble såret,
men det er ikke...
-Mary. -Du kan ikke lyve.
Jeg løy ikke.
Ingen kjenner forholdet mitt bedre enn meg.
Hvorfor skulle jeg dikte opp noe?
Ok. Hvorfor sa du ikke noe da du sutret om at du var såret?
Christine.
Jeg sier ikke mer.
Alt jeg prøver å si er at jeg ikke lever i fortiden.
Jeg vil være venn med deg, ikke snakke om gamle forhold.
Men gjøre opp for skaden du har gjort før.
Vi er såret.
-Mange er såret. -Og jeg er også såret.
For vi har gjort så mye mot deg?
Vet du hvor mange ganger jeg har strigrått
fordi jeg ikke forstår Jekyll og Hyde-greia?
Vet du hvor lang tid det tar før jeg kommer til dette punktet?
Jeg kjenner personen du var,
og som du forhåpentlig fortsatt er dypt inne, og jeg vil ha henne tilbake.
Men akkurat nå, og i de siste par årene,
har jeg knapt sett den personen,
og jeg vil ha henne tilbake mer enn noe annet.
Mary, jeg elsker deg.
Ikke gjør dette mot meg.
Jeg elsker deg,
og jeg vet at du kanskje ikke tror det,
men jeg har prøvd igjen og igjen.
Jeg elsket deg mer enn noe i lang tid. Jeg bryr meg fortsatt mye om deg.
Jeg vil at du skal få et fantastisk liv,
men jeg orker ikke dette lenger.
La oss dra. Jeg drar.
Går det bra?
-Jeg har det bra. -Jenta mi.
Jeg vil ikke være slem.
Hvis du vil at det skal bli bedre, så slutt å gjøre denne dritten.
Alt du skal gjøre er å be om unnskyldning,
innrømme det
og ikke gjenta det.
Hun forandrer seg ikke. Jeg håper hun slutter i Oppenheim-gruppen.
Nå er hun ferdig.
NESTE SESONG
Hørte dere nyhetene?
Nei. Hvilke nyheter?
Det er galskap for meg.
-Hva skal jeg si? -Jeg visste det før de sa det.
Så rart. Spennende, men så...
Jeg unngår det.
Vi gjør ikke noe forbrytersk.
Tekst: Øystein Johansen