SERIÁL NETFLIX
Ahoj, Mary. Jak se máš?
Mám fakt hektické ráno.
Mám teď dva klienty
a oba udělali nabídku prodejcům několika různých domů.
- Víš, jaká je teď situace na trhu. - Víš, co se Jason chystá oznámit?
To fakt netuším. Chtěla jsem se zeptat tebe.
Normálně mě o všem informuje,
ale teď fakt nevím, co chystá.
Bude to něco dobrého. Viděla jsem to na něm.
Neumí blafovat.
Ráda vypadnu z kanclu a vyšňořím se. Podle mě to bude super.
Musím přijít na to, co si obleču.
Hele, zrovna volá Emma.
Spojím nás všechny.
Ahoj, Chrishell.
Ahoj.
- Mám tu i Mary. - Ahoj, zlato.
- Ahoj, Mary. - Jak se máš?
Já skvěle.
Už se těším na ten večírek.
Ahoj.
- Čau, Christine. Co děláš? - Zrovna řídím. Co děláš ty?
Nedorazila jsi do kanceláře, tak ti volám,
abych tě pozval na akci, kterou pořádám ve svém domě v Mount Olympu.
Chystám se něco oznámit, takže doufám, že dorazíš.
Na schůzi Christine nedorazila, tak jsem zvědavá, jestli tam bude.
Popravdě byla bych v šoku, kdyby nedorazila.
Ona si nikdy nenechá ujít příležitost
rozdmýchat drama.
Budu upřímná.
Rozhodně bych u toho chtěla být,
abych mohla vyjádřit podporu tobě i firmě,
ale holky jsou na mě poslední dobou strašně zlé
a necítím se v jejich společnosti příjemně,
takže nevím.
I Davině a Maye začíná docházet, že je lhářka.
Přesně.
Naváží se v podstatě do všech lidí, co znám.
Pořád jen vyvolává chaos.
Popřemýšlím o tom.
Tak pak dej vědět. Podrobnosti ti pošlu.
Rád bych tě tam ale viděl.
Hele, v nejhorším případě
máme jedna druhou.
MOUNT OLYMPUS
4 LOŽNICE | 4 KOUPELNY | 390 m²
4 699 000 $ | CENA
140 070 $ | PROVIZE
Hledala jsem nějaký dům pro Thomase
a jsem nadšená, protože jsem ho asi našla.
Jsem fakt pod tlakem,
protože ho nechci dlouho držet v něčem přechodném.
Má toho fakt hodně,
takže doufám, že dnešek bude tím dnem, kdy prohlásí,
že našel svůj nový domov.
- Ahoj. - Ahoj, Chrishell.
Ahoj. Jak se máš?
Dobře. A ty?
Všiml sis, co je na mně dneska jiné?
- Vyrostla jsi. - Jsem ve svých nejvyšších podpatcích.
- Nemůžu slíbit, že nespadnu. - Nespadneš.
- Cítím se vysoká. - Budeš v pohodě.
Ten interiér vypadá naprosto úžasně.
A působí to tu přívětivě.
Přesně.
A fakt moderně.
Ale taky útulně.
A koukej na tohle.
Tady bych se na nějaký zápas i podívala.
To teda.
A podívej se na ty sedačky.
Takhle se sledujou filmy.
Přesně.
Ve svém starém domě jsi měl taky kino.
- Tak co? Líbí se ti tady víc? - Jo.
Přesně takovýhle dům jsem hledal.
Tak super.
- A teď uvidíš ložnici. - Dobře.
Líbí se mi, že tuhle část domu můžeš mít fakt jen sám pro sebe.
Fakt se mi tu moc líbí.
A máš odsud nádherný výhled.
- Předtím jsi žádný neměl. - Pravda.
A mít takovýhle výhled přímo z ložnice je moc fajn.
Můžeš si sem někoho pozvat, můžeš tu relaxovat…
Je to fakt nádhera.
A ten výhled na město je fakt boží.
Nic lepšího nenajdeme. Je tu všechno.
Tak co myslíš?
Strašně se mi tu líbí.
A fakt se mi líbí i část toho nábytku.
Chtěl bych vědět, kde ho sehnali, nebo jestli by mi ho nechali,
protože se sem skvěle hodí.
Prodejce se kvůli práci stěhuje na druhé pobřeží.
Můžu se ho zeptat, kolik by za ten nábytek chtěl.
- A ty by sis pak akorát přinesl kartáček. - Jo. To zní skvěle.
Tak já se zeptám.
Nabídneme prodejci cenu. Fakt ten dům chci.
Tak to je skvělá zpráva. Půjdeme na to?
- Jo. - Musím si sundat ty boty.
Tak jo, jdeme.
NECHUTNĚ BOHATÁ
Ahoj, zlato!
- Ahoj. - Jak se máš?
- Dobře. A ty? - Ráda tě vidím.
- No čau. - Sluší ti to.
Tobě taky. Ty šaty jsou boží.
- Jsi kočka. - Díky.
Christine zažila něco, kvůli čemu se trápí.
Pořád nevím, co to bylo.
Zas tak dobře se ještě neznáme.
Rozhodně si myslím, že jí ta koučka pomůže.
Mně totiž pomohla a Christine to určitě bude chtít taky.
Ani Řím ale nepostavili za den. Bude to trvat.
Jak se má syn?
Zrovna dneska má dva měsíce.
- Je to tak. - Všechno nejlepší.
A kdy si pořídíš další?
Páni, tak to fakt ještě nevím.
Kdybych dva měsíce po porodu vypadala takhle, já bych do toho šla.
Je to fakt k nevíře.
Poslední dobou se cpu cukrovou polevou.
Od Betty Crocker.
Tak mě napadlo, jestli nejsem zase těhotná.
Jak jsem mohla sníst dvě kila polevy?
Možná jsi pořád… Bylo by úžasné, kdybys fakt byla těhotná.
Jen to ne! Ne teď.
- Dobrý den. - Dobrý.
- Jak se máte? - Dobře.
- Dáš si něco? - Nemám hlad.
- Chceš nějaký předkrm? - Máme dobré chipsy s guacamole.
- Jsem Mexičanka. Na to mám chuť vždycky. - Tak to si dáme.
Děkujeme.
Byla jsem v kanceláři a podělila jsem se o tu skvělou novinu.
Už jsem se tě na to chtěla vyptat. Už chybí jen pár dní.
Všechno jde skvěle.
- Páni. - Už to finalizujeme.
Zazvonila jsem si.
Byl to fakt úžasný pocit.
A pak Jason řekl, že zítra pořádá večírek a že se chystá něco oznámit.
- Co to asi může být? - Taky je těhotný.
Třeba našel lásku svého života a zasnoubil se.
To určitě.
Rozhodně se to bude týkat přímo jeho.
Jason miluje jen sám sebe a svoji firmu.
Zrovna jsem se všech ptala, kde jsi.
Myslela jsem, že se vracíš do práce.
Mám pocit, že mě tam všichni odsuzujou a nikdo mě nechápe.
Přijde mi, že na mě pořád někdo útočí.
Proto jsem tam nebyla.
A dojdeš na ten večírek?
To ještě nevím.
Měla bys.
Jsi přece naše kolegyně. Jsi součástí týmu.
- Necítím se tak. - Ale jsi.
Máš přece Mayu, Davinu a mě.
Někdy ale fakt nevím, na čí jsou vlastně straně.
Je to frustrující.
Davina mi řekla, že se mě nezastala,
protože je teď v nepříjemné pozici
a nechce si nikoho rozhádat.
A u Mayi nevím, na čem jsem.
Už se mi stalo,
že jsem nevěděla, jestli mi v určitých situacích říká pravdu.
Snažím se zjistit, jestli je na mojí straně.
Myslím, že být na něčí straně je spíš o tom,
že ti ten člověk bude oporou, když to budeš potřebovat.
Christine musí změnit svoje chování,
protože má kvůli němu problémy s ostatními
a pokud se chce s holkama udobřit,
bude ji to stát hodně úsilí.
Vím, že máš strašně ráda Mary
a ta tam samozřejmě bude.
Nechceš si s ní zítra promluvit?
Chtěla bych se s ní udobřit,
ale nevím, jestli to teď dokáže.
Teď tady nejde o ni. Jak to cítíš ty?
Jde o to, co prožíváš teď a co budeš prožívat dál.
Jde o to, co děláš pro to, aby ses změnila.
Já prostě jen chci mít klid.
Popravdě si nemyslím, že toho dosáhneš hned.
Musíš se přes to přenést.
A podle mě jsi připravená začít novou kapitolu ve svém životě.
Jsem.
PIVO, LIMONÁDA
To je habanero?
- To je na imunitu. - Já tyhle věci nepiju.
- Piješ. - No tak.
Pojďme se zbavit jedů. Na zdraví.
Miluju tě.
Můžeme?
Nic horšího jsem ještě nepil.
Tak hrozné to nebylo.
Fakt.
Co to Jason pořádá?
Nevím. Má to být formální večírek.
- Přijdou všichni. - Pravý večírek?
Jo. Musíme se pořádně oháknout.
A přijde Christine?
Vím, jaký to teď mezi váma je.
- Doufám, že jo. - Jasně.
Měla by. Přece jen patří k naší firmě.
- To je fakt. - Teď se ale všech straní.
Bude to nepříjemná konfrontace, vzhledem k tomu, co všechno se stalo
mezi ní, Emmou, Mary a mnou.
A já už s ní jsem ochotná mluvit,
jen když u toho budou holky, protože tvrdí hromadu věcí
a já Christine nevěřím.
Nechci být tvrdohlavá. Jen chci znát pravdu.
Já mám teď s Christine problém,
protože řekla pár hnusných věcí o mém vztahu s jedním mým bývalým
a bylo mi to fakt nepříjemné.
Já s Tarekem ale mluvím o všem.
Takže si teď o všem promluvím se svým budoucím manželem.
Já si totiž jeho názoru cením.
A taky nechci, aby se moje kamarádky cítily nepříjemně kvůli Christininým lžím.
Proč vůbec vytahuje něco, co se stalo před lety?
Už toho má dost.
Je zoufalá.
Myslíš, že ji mrzí, že přichází o kamarády?
- O Mary? O mě? - Ne.
Mrzí ji jen, že teď působí blbě.
O to jí podle mě jde.
Problém je, že i když si s ní promluvíš, nebudeš vědět, jestli říká pravdu.
Ta vyjde najevo až časem.
Anebo si s ní musíte promluvit hromadně.
To by bylo nejlepší.
Ono je to vlastně jedno.
Už se prostě nebavíme.
MÓDNÍ ARCHIV ALBRIGHT FASION LIBRARY V L.A.
- Dobrý den. - Zdravím.
Vítejte u nás.
Děkujeme.
Já jsem Kelsey.
- Mary. - Těší mě.
Nápodobně.
Já jsem Chrishell.
- Těší mě. - Mě taky.
Už jste u nás někdy byly?
Ne.
Rády se ale necháme zasvětit.
- Já vím. - Tak pojďte dál.
Albright není jen obyčejný butik.
Najdete tam ty nejlepší výtvory
těch nejlepších návrhářů z celého světa.
Pustí vás tam jen s pozvánkou,
takže se tam nedostane jen tak někdo.
A já s Chrishell jsme do toho tajemného butiku pronikly.
Vidíš tu kůži?
Cítím se jako v šatníku Carrie Bradshaw.
Ta měla taky tolik úžasných kousků.
Některé šaty v tom seriálu byly z naší pobočky v New Yorku.
- To snad ne. - Fakt.
A kam teda máte namířeno?
Na honosný večírek. Takže potřebujeme něco na úrovni.
Dobře. Chápu.
To jsou šaty?
Ano.
Tyhle šaty na sobě měla
Angelina Jolie, když fotila pro časopis W.
- Sexy a zábavné. - Vážně?
- Jsou sexy a hravé. - Fakt?
Sexy v tom slova smyslu, že uvidíte, odkud se tu berou děti.
V takových šatech snadno ukážete něco, co nechcete.
Teď jsem ale s Mary. Ta už viděla všechno.
- Vybrala jsem pár věcí. - Super.
Na základě toho, co jste mi řekly.
Už se nemůžu dočkat. Vyzouvám si boty.
Pojďme na to!
To snad ne.
Panebože.
Šaty Jennifer Lopez.
V tomhle si musím dát pozor.
Panebože…
Sluší ti stejně, jako slušely jí.
Má takovou tu specifickou chůzi.
Ty kráso!
- Připadám si jako… - Ikona?
Přesně. Myslím, že jsem našla svoje šaty.
Jak tě vidím v těch šatech, možná začnu kopat za druhý tým.
Nemůžu uvěřit,
že mám možnost si vyzkoušet ty nejslavnější šaty všech dob.
Šaty Jennifer Lopez od Versaceho.
Všichni je znají z předáváni cen Grammy v roce 2000.
Panebože.
Teď si musíme pěkně vykračovat.
- Takhle. - Takhle.
Panebože.
Páni.
Tak tyhle jsou fakt úžasný!
Páni, tobě to sluší.
Je to tady super.
Panebože!
Paráda.
Fakt si to tu užívám.
Mám pocit, že poslední dobou jen dřeme.
To jo. A máš fakt parádní klienty.
- Teď můžu hrát v marvelovce. - Jo.
Tak bych vypadala jako superhrdinka.
Co bychom měly za schopnost?
Probodnout člověka podpatkem?
- Rozdrtit ho? - Jo.
Možná bychom měly jít v tomhle. Třeba nám ta schopnost přijde vhod.
To jo.
Trochu se bojím Christine.
Jo. Já doufám buď v to, že nepřijde vůbec, nebo že bude prostě…
- V pohodě? - Jo.
Byla ona někdy v pohodě?
Já to asi zvládnu, ale mám starost o ostatní.
Pokud uvidím, že se do někoho pustila, hned jí to zarazím.
Pokud tě nějak rozhodí, přijď
a já budu bránit tvoje duševní zdraví.
Můžu být tvoje osobní koučka.
Kdykoli Christine s někým mluví, přijde s novou verzí toho, co se stalo.
A pokud tam s vámi není někdo, kdo může říct:
„Předtím jsi tvrdila něco jiného,“
nepoznáte, jestli lže, nebo ne.
A to fakt není příjemný pocit,
takže bychom na ni ve svém vlastním zájmu neměly útočit.
Jen pojď do mě!
Vidíš to? Cítím se jako drsňačka. To dělají ty šaty.
Mrzí mě, že si je musím sundat.
Já jí ukážu!
JASONŮV DŮM
Ahoj, dámy. Díky.
- To je jeho nový dům? - Jo. Jednou jsme tu večeřeli.
Říkala jsem ti o těch krásných kovaných zábradlích.
Páni, to je ale výhled.
- Vám to ale sluší. - Čau!
- Teda Mary, ty ses vyfikla. - Vypadáš úžasně!
- Čau, chlape. - Sekne ti to.
- Ahoj. - Máš fakt boží šaty.
Díky.
Jste připravení na večer?
- Užijete si to. - Jason pro nás má překvapení.
- Jsem zvědavá, o co jde. - Jo.
- To je krása. - Nádhera.
Je to tu úžasné.
- Ahoj, zlato. - Ahoj.
- Páni, tobě to sluší. - Tobě taky. Vypadáš fakt úžasně.
Fakt vám to všem sekne.
Panebože.
Dnes jsme dva protipóly. Ty jsi anděl…
A ty ďábel. To se mi líbí.
- Ahoj. - Ahoj, zlato!
Jak se máš?
Ahoj, kočko. Jak se máš?
To není tvůj dům, že ne?
- Emmo! Páni, ty vypadáš nádherně. - Ahoj.
- Jak se máte, dámy?
- Ráda tě vidím. - Já tebe taky.
- Fakt ti to sluší. - Díky. Tobě taky.
A jak se máš?
- Vypadá to tu úžasně. - No jo, tys tu nebyla na tu večeři.
To jsi měla fakt štěstí.
- A Christine teda přijde? - Nevím. Myslím, že jo.
- Bralas ji ke svojí koučce, že? - Jo. Zabývá se psychikou.
Jak často se budou scházet? Pětkrát týdně?
Jsi připravená na večer?
Ne, to fakt nejsem.
Půjdeme za ní všechny a promluvíme si s ní…
A nechci na ni být zlá.
Jen si s ní chci promluvit, protože nám lže.
A my to víme.
Víme, jak to bylo doopravdy.
A já nechci, aby to nakonec vypadalo, že lžu já.
A ona se postará o to, aby to tak vypadalo.
Stojím při tobě.
A já při tobě.
Poslouchejte!
Pojďte sem. Pojďte blíž.
Konečně jsme vyšší než oni.
- Já vím. Užívám si to. - Dokud můžeš.
Děkuju vám, že jste přišli.
Jste moji nejlepší kamarádi
a hodně z vás pracuje v mojí firmě.
Tenhle rok byl těžký pro všechny lidi po celém světě
a jsem fakt hrdý na to, jak jsme úspěšní.
Tohle je náš doposud nejúspěšnější rok a vděčíme za to našim makléřům. Děkuji.
Taky vám chci něco oznámit.
- Konečně! - Jo!
Tak mluv!
Brett a já jsme uvažovali, že expandujeme,
a právě jsem nám pronajal obrovskou budovu v Newport Beach.
Hodně z agentů, co tam budou působit, je tady,
ale pamatujte, komu za ten úspěch vděčíte.
Přesně.
Tak na zdraví.
Na zdraví!
Na zdraví, zlato.
Jo. Pamatujte, díky komu to máte.
- Přesně. - Jo.
Teď jsme i u vás doma.
To je pravda. Pořád jsem doma ale i tady v L.A.
- Pořád sem budu jezdit. - Jasně.
Tohle jsou dva makléři z Orange County.
- Ahoj. - Ahoj.
Tohle je Austin, Alex, Heather.
Těší mě.
Tak na zdraví.
- Na zdraví. - Jsem fakt nadšená. Díky.
Já jsem Maya. Těší mě.
Ty jsi nová?
- Nová ve vaší firmě. - Chápu.
A děláš v Orange County.
Musíte nám přijít pokřtít kancelář, abychom byli taky tak úspěšní.
A jaká je tam situace na trhu?
- Je fakt… - Skvělá.
Jo, je to šílený.
Lepší než tady.
Všichni z L.A. se tam teď stěhujou.
Uslyším od tebe někdy i něco jiného?
Austin se tam taky stěhuje.
- Fakt? - Jo.
Máme tam bar. A dokonce i fitko.
Fitko, sprchu…
- Moc se nevytahujte, to máte díky nám. - Pravda.
Musím ti trošku srazit hřebínek.
Taky si s tebou plácnu. To bylo dobrý.
Ráda jsem vás poznala.
Ta si servítky nebere.
Byly drsné.
Co říkáš na ty nový makléře?
A co říkáš na toho chlapa? Přijde ti pěkný?
Byl by to tvůj typ?
- Chlapa? - Jo.
Heather, vypadá tak na 20.
Nejspíš bych klidně mohla být jeho máma.
Co blázníš? To fakt ne.
A byla jsi od tý párty na tý jachtě na nějakým rande?
No…
Byla?
Ale nebyla, já jen…
Je tu…
Hele, nebudu…
Zkusila jsem si ujasnit, jaký mám vlastně typ,
a rozhodla jsem se, že už nebudu chodit s herci nebo s někým,
kdo by byl…
Středem pozornosti? To chápu.
Jsem teď v bodě, kdy tomu chci…
nechat volný průběh.
Třeba na někoho nečekaně narazím.
- Myslíte, že Christine přijde? - Začínalo se v šest.
A teď už je skoro devět, takže…
Myslíte, že se nás bojí?
- Já bych se bála. - Já taky.
Přišly jsme na tolik jejích lží.
Já jsem spokojená.
Třeba se prostě rozhodla, že sem nepatří.
Jo.
Já už se s ní nechci hádat.
Nechci se s ní bavit, ale budeme profesionálky.
Budu se chovat zdvořile.
Řekla jsem jí,
že pokud chce přijít, musí k vám být upřímná.
Že musí změnit svůj přístup.
Že nesmí lpět na tom, co se stalo kdysi.
Neměla by lpět na minulosti.
Ne, ona by měla přiznat a omluvit se za to, co udělala…
A tou minulostí myslím to, co udělala před pár dny.
Dáš si šampaňské?
- Díky. - Dorazila.
- Asi už je tady. - Jo.
Proboha. My o vlku a vlk za humny.
- Ahoj! - Ahoj, zlato.
Tobě to sluší.
Jak se máš?
Dobře. A ty?
Páni, máš boží make-up.
Zrovna jsme si povídaly venku.
Dneska je fakt krásný večer.
Koukejte na ten měsíc a ty hvězdy. A na ten výhled!
To je paráda.
- Jo. - Ahoj, holky.
Ahoj. Jak se máte?
- Rád vás vidím. - Ahoj, Christiane.
- Ahoj. - Čau.
Vy se do té trávy neboříte?
- Ale jo. - Jo. Zrovna jsem se přezula.
Jdeš pozdě.
- Jen tak na styl. - Na styl?
Chceme si s tebou hromadně promluvit a konečně si všechno vyříkat.
- Jasně. Tak… - Mám to dovolit?
My jí nic neuděláme.
Hele, to je dobrý.
Nechceme už dál…
To je dobrý.
Nepotřebuju nic… chápete.
Fajn. Kašlu na to. Jdu pryč.
Zlato, pojď sem.
- Zlato. - Už toho mám dost.
Měj se!
Klidně si s váma promluvím.
A s Heather to vyřeším potom sama.
- Nestojí o to. - Dobře.
- Promluvíme si o samotě? - Neřeš ji. To nic.
- Fajn. Pojďme. - Tak jo.
- Miluju tě. - Má tři hodiny zpoždění. Kašli na ni.
Heather, promluvíme si?
Nebudou se mnou jednat jako s nějakou školačkou.
- Skončila. - Dost. Natáčí nás.
- Jen je na všechny hnusná. - Dost.
Říká se tomu karma.
- Chceš jít za ní? - No…
Tvrdila jsi, že k nám bude upřímná.
- A moc upřímně teda nepůsobila. - To mělo být ono?
Promiň, ale upřímná fakt nebyla.
Nic falešnějšího jsem snad ještě neviděla.
Všechny holky z firmy
jsou hodné, laskavé, upřímné a pracovité.
To jen Christine má problém.
Kdyby se nad tím zamyslela,
nedošla by k tomu, že za tu situaci může ona?
Ty si asi myslíš svoje, ale jak na tebe působilo…
- Já nevím. - Chci si promluvit. Čekáme.
Nemůžeš ji do ničeho nutit.
Snažila ses a to od tebe bylo hezké, ale čarovat neumíš.
Chovala se, jako by se nic nestalo.
Řekni mi, jak se cítíš.
Prý že to je dobrý.
Zlato, co by tak mohla říct?
- Na všechny je hnusná a je jí trapně. - Já se chovala slušně.
Chtěla jsem si s ní promluvit.
Ona ví, že udělala něco špatně.
- Proto vás odbyla. - „To je dobrý.“
Nemůžeš být na lidi hnusná a čekat, že ti to nevrátí.
Kašli na ni. Koho to zajímá?
Ví, co udělala. Všechny pomlouvá.
Mluvila o ostatních hnusně a teď musí čelit následkům. To je karma.
„To je dobrý?“ Fajn. Naser si.
Když je to dobrý, tak je to dobrý.
Super. Vyřešeno.
Už to neřeším. Skončila jsem s ní.
Čau.
- Jak se máš? - Co se stalo?
- Proč jsi nechtěla… - Heather asi jen…
Jo, taky si to myslím.
Přišla jsem a…
- Předtím byla v pohodě. - Jo.
- Čekala na tebe. - Mrzelo ji, že nejdeš.
Těšila se.
Hele, lidi, zmlkněte už. Přestaňte mě překřikovat.
Tohle není Oprah.
Tohle je můj život.
Přišla jsem
a viděla jsem šest holek,
co dělalo, že tady nejsem.
Žádná z vás se na mě nepodívala, neusmála,
a dokonce jste mě ani nepozdravily.
Byl to strašný pocit.
Jste fakt strašné.
Dobře víte, že to já bych nikomu nikdy neudělala.
Nikdy nemyslíte na moje city.
Já bych vám tohle neudělala.
Není fér,
že Christine ode všech čeká
absolutní podporu.
Vždycky a ve všem.
Strašně to hrotí.
Ahoj, holky.
Myslím, že by Christine prospělo, kdyby si s váma promluvila.
Jasně, ale co prospěje mně?
Proč bych měla já něco dělat pro ni? Po tom všem, co udělala.
Brzo se má vrátit do práce a…
Musí se nám všem omluvit.
Proč nepřijde ona za náma?
Chce si s váma všema promluvit, ale ne najednou.
Všechny víme, co se stalo.
Není to žádné tajemství.
Pojďme to všechno vyřešit najednou.
Bude to jednodušší.
Jde o to, že nechce, aby jste na ni něco chrlily všechny naráz.
Chce mluvit s každou zvlášť.
Protože tak bude lehčí lhát.
To není fér. To už jsem zkusila.
Na té oslavě pro pejsky. Byla to hrůza a Mary si to nezaslouží.
Nechci, aby s ní mluvila sama.
Chci ji chránit. Já ji s ní samotnou nenechám.
Já to chápu. Nechci…
Já prostě chci, abychom byly všechny zadobře.
Tak jak to provedeme? Půjdeme za ní, nebo přijde ona za náma?
- Tak pojďte. - Dobře.
- Ona si myslí něco jiného. - Ale tak to nebylo.
Tak si to vyříkejte.
Chtěla jsi se mnou mluvit?
Jo, ale jestli si chcete promluvit,
ráda bych si promluvila s každou z vás zvlášť.
Proč?
Všechny přece víme všechno.
Já si chci promluvit s tebou.
Jenže ty už jsi lhala a ublížila každé z nás.
Nikdy jsem nikomu nelhala.
- Vždycky si něco vymyslíš. - Nic takovýho nedělám.
A lžeš.
Jestli si chceš promluvit, promluv si s náma se všema.
Protože všechny víme, že jinak si vymýšlíš, a mě už to nebaví.
Hele, mám doma nemocný dítě. Nevím, proč bych tohle měla trpět.
Jste fakt příšerné.
Takže ty… Fajn.
Jsem šťastně vdaná,
mám dítě
a už tohleto nechci řešit.
My jsme příšerné?
- Půjdeme? - Klidně.
Vždyť jsi sotva přišla.
Chovají se ke mně strašně. Proč mi to dělají?
Jen žárlí.
Má dvě tváře.
Když jsi proti ní sama,
snaží se ti doslova zničit život.
A pak,
když má s náma mluvit hromadně,
chová se takhle.
Vanesso, šla jsem za ní.
Snažila jsem se. Víc už fakt nezmůžu.
Už jsem to nechtěla řešit…
Přišlo jí, že na ni útočíte. Po tom, co řekla Heather.
Každý s ní prý máte jiný problém, takže to nechtěla řešit hromadně.
Jenže o to tady jde.
Tak bychom nepoznaly, že lže.
Nebudu se někoho zastávat, pokud nevěřím, že bych měla.
Když to půjde, tak se Christine zastanu,
ale když řeší něco, o čem já nic nevím
a nemůžu jí nic dosvědčit,
můžu jedině mlčet.
Nikdy to neskončí. Jen se to zhoršuje.
A určitě jsi jim nic neudělala?
- Všechny jsme udělaly… - A určitě jsi toho neudělala víc?
Nejde o to, kdo toho udělal víc.
Na tom teď přece nezáleží.
Co kdo udělal?
- O tobě nemluvím. - Každý někomu něco udělal.
Nikdo ale nedělá věci, jako udělala ona.
Ja na mě tak hnusná.
Já vím.
Vidíš? Ani nedokáže přiznat, co mi udělala.
- To je fakt nechutné. - A co čekáš?
- Co chceš, aby řekla? - „Promiň.“
„Chtěla jsem ti zničit život.“
„Omlouvám se.“
Cokoli.
Nikdo neudělal to, co udělala ona.
Nikdo. Já se ji nikdy zničit nepokusila.
Já tě chápu.
Nikdy jsem nezačala šířit fámy, které by jí mohly zničit život.
To bych nikdy neudělala.
Nikdy jí to neodpustím,
ale rozhodně bych ocenila, kdyby přiznala, co udělala.
Christine o lidech šířila fámy a lži,
které by je mohly zničit.
To je něco úplně jiného než nadávky typu „Máš hnusný šaty,“ nebo „Jsi fakt mrcha.“
Tímhle překročila určitou hranici a už se to nedá vzít zpátky.
Je Mary v pohodě?
Vidí ji někdo?
Ne, nevidím nikoho. Co vy?
- Fakt tě s ní můžu nechat samotnou? - Jo. Bude to v pohodě.
- Jen potřebuju… - Kopněte to do sebe.
Už to chci mít prostě za sebou.
- Díky. - Není zač.
Tak jo.
Christine?
Chtěla jsi se mnou mluvit o samotě, tak já si s tebou promluvím.
- To bude dobrý. - Necháme vás o samotě.
Cítím se, jak se cítím, jen proto, že jsme bývaly fakt dobré kámošky.
Měla jsem tě strašně ráda a nechtěla jsem se toho vzdát.
Cítila jsem se jako na horské dráze. Střídaly se mi stavy.
Chvíli jsem brečela, pak jsem měla vztek… Nechápala jsem, co se děje.
A už nemůžu… Christine, poslouchej.
Mluvím tu takhle s tebou, protože pokud to neskončí,
zešílím.
Musím za tím vším udělat tlustou čáru. Řekla jsem ti, jak se cítím,
a pokud přestaneš vyvádět šílenosti
a omluvíš se všem, na kom mi záleží…
Bavíme se tu totiž o více lidech.
Trápíme se, jsme zmatené a fakt o to drama nestojíme.
A za tím vším stojí jeden člověk.
Já tohleto řešit nechci.
To bys ale fakt měla,
protože právě proto…
Proč si my myslíš, že se tě v práci všichni straní?
Protože jsi všem nějak ublížila.
Jen jsem upřímná.
Stačí, když uděláš to samé.
Stačí, aby ses upřímně omluvila
a přestala tyhle věci dělat.
Nemůžeš jen říct: „Jo, udělala jsem tohle a tohle, ale to už je za mnou.
- Mary. - Pro ostatní to tak není.
Mary, já nemluvím o…
Teď chci řešit nás dvě.
Jo, můžeme řešit nás dvě, ale…
Mary, prosím.
Vážně tě prosím… Nechci mluvit o…
Jen se ti snažím říct, že mě mrzí, že už nejsme kámošky.
Chybí mi náš vztah,
a kdybys mi dala šanci…
Já ti ji dala. Dlouho jsem to nechtěla vzdát.
- Tak budeme prostě kolegyně. - Chci, abys byla upřímná.
Jsem měkkota. Normálně druhý šance rozdávám.
Řeknu si, že se všechno dá vysvětlit.
- Čekala jsem nějakou hádku. - Já už nemůžu.
Už se s tebou nedokážu ani hádat.
Už to nezvládám.
Já tě jen prosím,
abys mě už kvůli těm věcem
dál neodsuzovala.
Nic víc po tobě nechci.
Já chci, aby ses zodpovídala za to, co děláš lidem, na kterých mi záleží.
Třeba Emmě.
Nemůžeš lhát a čekat, že se to najednou stane pravdou.
Lež je lež.
- Mary. - Buď upřímná.
To já jsem.
Co ta historka o těch zásnubách a o tom prstenu?
Já tě tehdy znala.
- Žádný prsten jsi neměla. - Mary.
Tehdy jsme se přece vůbec neznaly.
- Měla jsem byt v Sherman Oaks. - Na Dickensově. Já tě tam navštěvovala.
- Ne. - Jo. Byla jsem tam.
My spolu bydlely až po tom rozchodu. V Beverly Hills.
To ty přece víš.
No tak. To ty přece víš.
V jakým bytě v Beverly Hills?
Bylo to na Doheny Drive.
Víš, že jsem s tebou bydlela.
Mary, říkám…
Mary, ty mě nechá…
- Nemluvíme o… - Christine!
Nemluvím o…
Vím, že jsi měla zlomené srdce, a je mi to fakt líto,
ale nemůžeš…
- Mary. - Nemůžeš si vymýšlet…
Nevymýšlela jsem si.
Jak probíhal můj vztah, vím nejlíp já sama.
Proč bych si něco vymýšlela?
Tak proč… Fajn.
Proč bys nám to tehdy teda neřekla, když jsi brečela, jak ti ublížil?
Christine.
Víc k tomu neřeknu.
Jen se snažím říct, že nechci lpět na tom, co bylo.
Chci se s tebou udobřit, a ne řešit svoje staré vztahy.
Ty ale musíš nějak napravit, co jsi udělala.
- Ublížila jsi hodně lidem. - A vy jste ublížily mně.
My ti toho zase tolik neudělaly.
Víš, kolikrát jsem brečela jak želva
kvůli tomu tvýmu schizofrennímu chování?
Víš, jak dlouho trvalo, než jsi mě dohnala do tohohle bodu?
Vím, jaká jsi bývala kdysi,
a doufám, že ta Christine pořád existuje,
protože ji chci zpátky.
Ale teď… vlastně posledních pár let…
už tu starou Christine skoro nevídám.
A nic si nepřeju víc než to, aby se vrátila.
Mary, mám tě strašně ráda.
Prosím, tohle mi nedělej.
Mám tě ráda
a vím, že tomu asi nevěříš a nevidíš to,
ale právě se ti to tu pořád dokola snažím dokázat.
Dlouho jsem neměla nikoho radši než tebe.
A pořád mi na tobě záleží.
Přeju ti do života jen to nejlepší,
ale já už v něm být prostě nedokážu.
Fajn. Pojď. Odcházím.
Jsi v pohodě?
- Jo. - Jsi pašák.
Nechci na ni být zlá, ale…
Pokud se chce udobřit, musí přestat dělat to, co dělá.
Vždyť jen stačí, aby se omluvila,
přiznala, že nám ublížila,
a přestala s tím.
Ona se nezmění. Snad z naší firmy prostě odejde.
Stejně už tu nemá žádné spojence.
V DALŠÍ ŘADĚ UVIDÍTE…
Slyšely jste tu novinu?
Ne. Jakou?
Je to šílený.
Nemůžu tomu uvěřit.
Já už jsem to věděla.
Je to divný. Úžasný, ale taky…
Já to nekomentuju.
Nejsme zločinci. Neděláme nic špatnýho.
Překlad titulků: Veronika Kursová