SERIÁL NETFLIX
DAVININA PŘEDVÁDĚČKA
3 LOŽNICE | 5 KOUPELEN | 215 m²
3 350 000 $ | CENA
100 500 $ | PROVIZE
To je fakt nádhera.
Ahoj, Davino.
- Čau. Zrovna otvírám flašku. - Zdravím. Já jsem Brett.
- Amanda. - Těší mě.
- Nápodobně. - Vy jste majitelka?
- Díky, žes přišel. - Líbí se mi tu.
- To jsem ráda. - Je to tu boží.
On to tu možná koupí.
Přišel jsem i proto, že hledám dům v téhle cenové relaci.
Co jsem se vrátila, ještě jsem neměla žádnou předváděčku,
takže chci přilákat hodně lidí a dokázat, že pro firmu budu přínosem.
- Zdravím. Díky, že jste přišly. - Já jsem Amanda. Ráda vás poznávám.
Jsem ráda, že Amanda konečně snížila požadovanou cenu.
To je dobře.
Fakt ale není běžné, aby byl na předváděčce i majitel domu.
A ona chce u všeho být. Musím dělat kompromisy.
Poznáte, že to navrhovala žena.
Nic tady nechybí.
- Ahoj. - Čau.
- To je nádherný dům. - Díky, žes přišla.
- Rádo se stalo. - Díky.
- Tady je Brett a Amanda. - Ráda vás poznávám.
Nápodobně.
Páni. To je nádhera.
Díky moc.
Ahoj, lidi!
- Ahoj. - Čau.
- Rád tě vidím. - Já tebe taky. Jak se máš?
- Ahoj. - Čau.
Pro tebe je to tu jako stvořené.
Viděla jsem ten dům na fotkách a strašně se mi líbí.
Naživo ho ale vidím poprvé.
- Máš skvělý účes. I kostýmek. - Díky!
- Ahoj, kočko. - Ahoj, zlato!
- Máš se? - Jo. Díky, žes přišla.
Je super vidět ten dům na vlastní oči.
- Provedeš mě tu? - Jasně. S radostí.
Tady vidíš nádherný obývák.
- Kompletně zařízený. - Přesně to jsem chtěla vědět.
Je tady úžasný bar.
- A teď tě vezmu ven. - Jasně.
- Díky. - Nemáš zač.
Tak malý skleničky vidím poprvé.
Nesnažím se nikoho opít.
- Jen navnadit. - Proč ne?
Sekne ti to. Vypadáš jako sexy vrána.
Co Amanza? Přišla nakonec?
Nepřišla.
A co Maya?
Ta by prošvihla svůj let do Miami.
Nedávno jsem byla na jedné Brettově předváděčce
a bylo to fakt super.
Měla bys ale vědě, že tam byla i Emma a Mary.
A na chvilku se tam stavila taky Vanessa.
Mary tvrdila, že s tebou bydlela, když došlo k tomu incidentu.
Prý k žádným zásnubám nedošlo.
Fakt mi z toho pukalo srdce. Byly tak plné emocí.
Holka, mně je fuk, co o mně říkají.
- Na tom nezáleží. - Ale…
Jsi v nepříjemný pozici.
Začaly se o tom bavit a já nevěděla, co na to říct.
Já tě tehdy vůbec neznala.
Ty jsi ale prý tvrdila, že jo.
Několik lidí mi tvrdilo určitý věci
a já mohla jen říct, že chápu, proč se na to dívají takhle, ale…
- To jsi ale vůbec říkat neměla. - Já vím.
- Proč jsi jim vůbec dala za pravdu? - Nedala. Nejsem na ničí straně…
- Tím jsi dala za pravdu jim. - Nic jsem jim za pravdu nedala.
Davino.
Pochop, jak to teď vypadá.
Fakt doufám, že se mě zastaneš.
Hele, jsem zpátky v Oppenheimu a začínám odznova.
Mám teď na starosti nový dům, který snad prodám a…
Chci být s ostatníma za dobře.
Snažím se tu zjistit, na čí straně vlastně jsi.
Jen chci prostě vědět, koho můžu považovat za přítele.
Mě určitě můžeš. Nemůžu ale říct, že se stalo něco, u čeho jsem nebyla.
Nemůžeš po mně chtít, abych šla proti svým zásadám.
Myslím, že to je jedině fér.
Hele, přestaň.
Buď se mě prostě zastaneš
a řekneš: „Víte co? Já věřím, že to bylo takhle,“
nebo budeš mlčet.
Hele…
Tohle prostě není
můj boj.
Mě se to nijak netýká.
OPPENHEIM GROUP
CHRISHELLINA NABÍDKA
5 LOŽNIC | 6 KOUPELEN | 540 m²
3 350 000 $ | CENA
100 500 $ | PROVIZE
Díky, že jste přišly. Tenhle dům teď prodávám.
- To je nádhera. - Je.
Má to tu skoro 560 metrů čtverečních a je tu pět ložnic a osm koupelen.
Normálně by mi ten dům naaranžovala Amanza,
ale teď je toho na ni strašně moc
a ten dům je obrovský, takže to bude dřina.
Provedu vás tu a třeba nás něco napadne. A klidně se na cokoli ptejte.
Máme tu prostor, vysoké stropy. Můj klient je vysoký.
Thomas Bryant hraje v NBA a je fakt úžasný.
Chce prodat svůj dům ve Woodland Hills,
protože musí každý den strašný kus dojíždět.
A pokud dům tohohle typu dobře nenaaranžujete, bude vám připadat
příliš velký a sterilní.
A za to zodpovídám já.
Ten dům musí být naaranžovaný tak,
aby na klienty působil přívětivě.
Rozhodně je to rodinný dům. Máme tu obrovskou kuchyni…
Možná bychom sem mohly dát barové stoličky.
- Určitě. - Sem.
Dáme sem pár věcí, abychom tu tomu dodaly barvu.
Musí tu z toho vyzařovat rodinná atmosféra, pohodlí…
Dala bych sem víc míst k sezení. To je podle mě v rodinném domě třeba.
Až to budeme mít, nafotíme to
a hned tu nabídku zveřejníme, takže…
Jo, dobrý nápad.
Musím ten dům rychle prodat,
protože nechci svého klienta dlouho držet v něčem přechodném,
takže jsem pod tlakem.
Musím mu najít dům, kde bude všechno, co si přeje
a co má rád.
Dům, kde se bude cítit fakt doma.
- Ahoj. - Čau.
Ahoj!
- Páni! - Ahoj, Chrishell, jak se máš?
- Rád tě vidím. - Tohle je Thomas.
- Já jsem Stacey. Těší mě. - Mě taky.
Já jsem Sarah. Těší mě.
- A jak se jmenuješ ty? - To je Indy.
Půjdeme se podívat na zbytek domu?
Jasně.
Thomasi,
chtěla bych se ještě jednou podívat ven.
Tak jo, řekni mi něco víc o tom, co přesně teda hledáš.
Hlavně nechci, abych musel kus dojíždět.
Teď pendluju mezi Woodland Hills a West Hollywoodem.
Chci dům, jako je tenhle, ale menší.
Jasně.
Tenhle dům je fakt obrovský a tolik prostoru já vážně nepotřebuju.
Taky bych byl rád za pěkný výhled.
Jasně. To můžu zařídit.
- A bazén potřebuješ? - Bylo by to fajn.
- Dobře. - Moc fajn.
V pohodě. Jen chci vědět, co přesně hledáš.
Potřebuju vědět, přes co fakt nejede vlak.
Přes co nejede vlak? No…
- Já ti věřím. - Fakt?
Co platí v basketu? Plácnutí?
Šťouchnutí hrudí, ale to v lodičkách nedáš.
Můžu to zkusit.
- Zvládám v nich hodně. - Zkusíme boky?
Jasně!
- A teď si na to plácneme a je to. - Paráda.
- To je fakt nádhera. - To teda.
Jsem tu poprvý.
Super výhled.
Já tě usadím.
Ty jsi ale gentle…
- Gentleman. - Já vím.
Jsem ráda, že jsme konečně někam vyrazili.
Já vím. Po dlouhé době.
Naposledy jsme byli na rande někdy…
- Před třemi měsíci. - Třemi měsíci?
Jsme ale dobří.
Aspoň máme dost práce, dost zakázek. Mohli bychom se mít hůř.
- Zdravím. Jak se máte? - Dobře. A vy?
Taky. Díky za optání.
Už víte, co si dáte k pití?
- Whiskey sour. - Dobře.
Já si dám to samé.
A dáte si nějaký předkrm?
- Jo. Dal bych si topinku s morkem. - Dobře.
- Díky moc. - Děkujeme.
Nemáte zač.
Oba máme strašně moc práce, ale to je dobře.
Brzo začnu dělat na Chrishellině domě.
No jo!
Z jednoho pokoje jí uděláš obrovskou šatnu, že?
- Boží. - Jo.
My budeme lebedit u bazénu a ty budeš makat,
takže tě uvidím a ještě si pokecám u bazénu.
- Paráda. - Budeme popíjet růžové víno
a já budu moct sledovat, jak můj sexy chlap maká.
Oba máme hodně práce. Romain dělá ve stavebnictví.
Jako projekťák si vede skvěle,
což je úžasný,
protože spolupracuje s Jasonem
a je super, že oba děláme ve stejném odvětví.
Koukej na ten ohňostroj!
Ten je pro nás.
- Tos zorganizoval pro mě? - Přesně tak.
- To je krása. - Musíme se políbit.
Miluju tě.
Já tebe taky.
- Tady je ten morek. - Díky.
To vypadá dobře.
- Paráda. - Díky.
- Umírám hlady. - Zajímavé jídlo.
Myslím, že bychom se měli
pobavit o tom,
jestli teda budeme něco kupovat.
Chtěli jsme něco zrenovovat a prodat. Což je těžké, když máš teď tolik práce.
Já ale dělám makléřku
a ty jsi stavař,
takže máme šanci vydělat fakt hromadu peněz.
Našla bych něco, kde nebude třeba opravit trubky, rozvody, střechu i základy,
ale jen kuchyně, koupelny a podlahy.
Na kosmetických úpravách vyděláme nejvíc.
Ještě to ale musíme pořešit.
Musím být schopný přispět stejným dílem.
Vím, že ty si to dovolit můžeš.
Dokud ale nenajdeme něco…
- Mluvíme tu o naší budoucnosti. - Chápu, že…
- Nechci propásnout dobrou příležitost. - To já taky ne.
Jen prostě chci, abychom zaplatili oba stejně.
Rodiče mě nějak vychovali.
Nečekám, že za mě bude někdo něco platit.
I když jsi moje žena a miluju tě.
Vím, že chceš, abychom platili stejně,
ale když najdu nějaký fakt úžasný dům
a ty ještě nebudeš mít dost peněz na to, abys zaplatil polovinu,
chci, abych po něm mohla rychle skočit.
To v žádným případě.
Chci, abych na sebe mohl být hrdý.
Když ten dům koupí Mary, bude to o ničem. I když ho napíše na nás na oba,
takhle spokojený nebudu.
Jsem hrdý na to, jak jsi úspěšná, ale chci se na všem podílet rovným dílem.
A já to respektuju.
Miluju tě za to. Jen nechci propásnout dobrou příležitost.
- Zkouším od všeho trochu. - Já vím.
Tohle vypadá jako špenát.
Asi je v tom zapečená zelenina.
- Dá se to ještě považovat za pečivo? - Ale jo.
Já mám zeleninu ráda jedině zapečenou v nějakém těstíčku.
Byla jsem na Brettově předváděčce.
Byla tam i Mary, Davina a Emma
a řešily tam Christine
a všechny ty věci, co řekla Emmě.
Třeba to o těch údajných zásnubách.
Podle Mary si vymýšlí. A Mary se s ní tehdy bavila.
Dokonce i Davina přestává Christine věřit.
Začínáme přicházet na její lži a už nás to nebaví.
Měly jsme tu i další incidenty.
Mám pocit, že to dělá, protože jí někdo ublížil
a ona se tímhle způsobem
snaží chránit,
aby to nezažila znovu.
Co se může člověku stát, aby ho to přimělo ubližovat někomu,
kdo zrovna prožívá nejhorší chvíle svýho života?
Podle mě to všechno dělá ze žárlivosti.
Někdy mám vyloženě pocit, že je v jádru duše prostě zlá.
Vím, co se mezi váma stalo,
ale taky věřím, že se lidi dokážou změnit,
takže mě napadlo, že bych…
Znám jednu koučku. Zaměřuje se na psychiku a mně pomohla,
tak mě napadlo, že by bylo fajn, kdyby se s ní Christine sešla.
Mohla by se stát lepším člověkem a žít lepší život.
Začala jsem k ní docházet po smrti svojí sestry.
Kdykoli mě přepadly chmurné myšlenky,
pomohla mi změnit pohled na věc.
A podle mě by pomohla i Christine.
Nevím, co přesně máš za terapeuta,
ale pokud to není nějaký guru,
který by z Christine vyhnal ďábla,
podle mě jí to nepomůže.
Christine podle mě nepomůže nic.
Jestli ji chce ale Vanessa vzít za nějakou koučkou…
Za pokus to stojí.
Budu upřímná.
Nevím, jestli tě štve, že se s ní bavím…
Co tě to napadlo?
Mám pocit, že se něco změnilo…
Tím myslím mezi náma dvěma.
Ne, tak to fakt není.
Jen říkám, že se s ní nechci přestat bavit,
ale zároveň se nechci přestat bavit s váma jen proto,
že ona s váma nevychází.
Nemusíš se bát, že bych…
Nebojím se, že bys jí na mě donášela.
Popravdě jsem ti neřekla nic, co bych neřekla přímo jí.
Zaujala jsem nějaký postoj
a do tohohle bodu jsem se dostávala dlouho.
Rozhodně mi nedělá starosti, co všechno jí řekneš…
- Tak jsem to nemyslela. - Všechno bych to řekla i jí.
Pojďte, kluci. No tak.
- Panebože. - Páni.
To jako fakt? Tváří se, jako by ji těch deset kroků vyčerpalo.
No tak pojď.
- Ta cvičí stejně ráda jako ty. - Že?
Pojď ke mně, ty princezno.
Vyměníme si strany.
- On chce jít tudy. - Aha.
Tak co? Něco nového?
Ani ne. Děti jsou v pohodě.
Oba jsou úplně jiní.
Noah je taková akční a pořád by byla venku,
zatímco Brakera nemůžu dostat z domu.
To znám. Pořád hraje hry?
Hraje hry a lidi ho štvou.
- A to hodně. Je pak protivný. - To chápu.
Je těžké se rozhodnout, co mám říct dětem.
Nechci jim říkat, že se táta už nikdy nevrátí.
Braker se ptal, jestli si může změnit příjmení na to moje.
- Fakt? - Protože táta zmizel.
A já na to…
„Možná.“
Moje děti už svého otce neviděly dlouho, takže si už nejspíš samy uvědomily,
že už se asi nevrátí.
A podle mě je načase, abychom se soustředili na nás tři
a přenesli se přes to.
No…
Je to fakt strašná situace, ale podle mě to zvládáš skvěle.
A jak to jde v práci?
Pořád prodáváte domy?
Jo. V práci to jde dobře.
Romain je dneska v Orange County.
- Dělá na Jasonově domě. - Jason koupil dům v…
- Jo. - On kupuje jeden dům za druhým.
- Ztrácím se v tom. - Já vím.
Romain mu ten dům spravuje, ale dlouho to nezabere. Je v dobrém stavu.
- Kde je? - V Newportu.
- Tak to je síla. - Jo.
Máme se dobře, ale…
Přijde mi, že si nemůžeme nic naplánovat,
protože na sebe nemáme vůbec čas.
Pár minut si popovídáme, najíme se
a on pak usne,
protože vstává v pět ráno a utíká do práce.
A chcete zůstat v podnájmu, nebo budete něco kupovat?
Chceme si něco koupit, ale ještě nevím, jak to přesně uděláme,
protože chce zaplatit aspoň polovinu.
Chci ho nějak přesvědčit, že nemusí.
Je to těžký, protože i jako žena by ses cítila blbě,
kdybys na to nepřispěla rovným dílem.
- Jo. - A pro chlapa to musí být…
- Přesně. - …tisíckrát horší, i když tobě je to fuk.
A on pracuje. Kdyby nepracoval…
S tím bych problém měla.
Kdyby nepracoval, řekla bych mu:
„Já tě dotovat nebudu.“
Byla jsem na tom dobře i špatně,
ale delší dobu spíš špatně,
co se financí týče.
V šestnácti se ze mě stala svobodná matka
a hodněkrát jsem musela začít zase od začátku.
Z mnoha důvodů.
Znovu už to zažít nechci.
Teď ale vydělávám hodně peněz, takže se cítím dostatečně zajištěná.
Na tom mi hodně záleží.
Chrishell si koupila dům,
Heather s Tarekem si koupili dům,
Jason si jich koupil hned 25…
Jo.
A ve Valley teď strašně rychle stoupají ceny.
- Ujede nám vlak. - Já vím.
Valley bývalo cenově dostupné.
Je tam horko a je to daleko od centra,
ale teď je to tam stejně drahé jako všude.
Třeba objevíte dům, co vás tak nadchne,
že Romain prohlásí, že musí být váš.
Třeba se nějak domluvíte,
protože jestli koupíte něco, co je určené k rekonstrukci,
nejvíc se stejně nadře on.
Normálně bys za ty renovace musela někomu zaplatit.
Přesně tak.
Zkus mu říct, že na to přispěje víc, než si uvědomuje.
Chápu, proč to Mary štve.
Chce si koupit dům, ale…
lidi se hodně rozcházejí právě kvůli penězům.
Vážně doufám, že si to mezi sebou vyřeší.
Fakt nechci, aby se jejich vztah rozpadl.
Ptala jsem se Brakera, kterýho strejdu má nejradši,
a prohlásil, že Romaina.
A já řekla: „To se Brett a Jason nesmí dozvědět.“
Ten je zlatý.
Jsou to skoro vrstevníci, takže to dává smysl.
Vidíš ten bazén?
Mají tu bazén, koně… To je nádhera.
Ahoj.
Jak se máš, zlato?
- Jak se máš ty? - Ráda tě vidím.
- Já jsem Laura. - Christine.
- Ráda vás tu vidím. - Díky za pozvání.
Posaďte se.
- To je nádhera. - Díky.
Laura je fakt úžasná koučka. Zaměřuje se na psychiku.
Podle mě mi ji poslala moje sestra Jackie po svojí smrti.
Díky Lauře mám teď o hodně lepší život.
Jsem fakt ráda, že jsi sem se mnou šla.
- Chci ti pomoct a… - Díky za pozvání. Už se těším.
Vydržte.
- Cože? - Dobré, nebo špatné zprávy?
- Panebože. Nemůžu tomu uvěřit! - Co je?
Jeden kupec mi odstoupil od smlouvy. Volala jsem dalšímu zájemci
a ten za ten dům nabídl 1 650 000 dolarů.
Do sedmi dnů a nechce žádné posudky ani nic takovýho.
Cože?
Panebože!
To je o 351 000 dolarů víc, než za kolik jsme ten dům nabízeli.
- Cože? - Panebože!
- A toho původního kupce přebil o 125 000. - Páni.
- Zvládla jsi to! - Jo!
Panebože.
- Očividně jste fakt dobrá koučka. - To je.
Sotva jsme se posadily a už byly vidět výsledky.
Potřebuju její pomoc.
Pomáhám lidem realizovat jejich přání. Respektive přiblížit je tomu, co chtějí.
Překonávám s nimi jejich domnělé problémy, aby mohli dosáhnout svých snů.
Nedaří se mi udržovat dobré vztahy s lidma.
Mám s tím fakt problém.
A právě teď mám pocit, že jsem byla vytlačena ze skupiny.
Já už bych ty problémy, co mám s holkama, ráda hodila za hlavu,
ale holky to podle mě
udělat nechtějí,
nebo to prostě nedokážou.
Hodně z nich za mnou přišlo a chtělo omluvu za něco,
co jsem jim prý udělala před lety.
A chrlily na mě jednu věc za druhou.
A já jsem se…
Omluvila jsem se,
ale nemůžou pořád vytahovat něco, co se stalo před lety.
A já teď teda nevím, jak to vyřešit.
- Můžu něco říct? - Jasně.
Já ten problém vidím v tom,
že holky tvrdí, že ty věci děláš pořád.
Že se jim omluvíš a pak se sebereš a uděláš
úplný opak toho, co jsi tvrdila.
To je to, co jim vadí.
Nebo to aspoň tvrdí.
A všechny se shodnou na tom, že jim pořád lžeš.
Moc mě mrzí, že si to myslí, ale to fakt není pravda.
Mně by vadilo, kdyby o mně lidi tvrdili, že jsem lhářka.
Já už se nijak hájit nemusím. To proto…
A jak ti teda mají začít věřit, když se k tomu stavíš takhle?
Snažila jsem se jim vysvětlit, jak to všechno bylo,
a už v tom nehodlám pokračovat.
Vůči mému manželovi je to fakt sprosté.
To je pravda.
Řešíme tady vztah, který začal někdy před osmi lety.
Podle mě je důležité, aby ses už kvůli tomu dál netrápila.
A já mám pocit, že tě to pořád trápí.
A to zase trápí mě. Od chvíle, co jsme se poznaly, to na tobě vidím.
Christine.
Podívej se na mě.
Fakt už se přes to musíš přenést.
Musíš konečně přestat řešit tohle drama.
Jednou provždy.
Musíš se podívat do zrcadla a uvědomit si,
že už nechceš ze svých problémů vinit ostatní,
protože když tohle děláš,
dáváš jim nad sebou moc.
Možná jsi v dětství nebo v pubertě zažila něco,
kvůli čemu ses cítila bezmocná.
- A to se teď odráží ve tvých vztazích. - Já jen…
Chci říct…
To nic.
Je toho hodně…
co se mi v minulosti, v dětství…
stalo…
o čem lidi neví a nikdy se to nedozví.
A právě proto
nerada řeším minulost.
A proto nechci bydlet tam, kde jsem žila, když jsem byla malá.
Není tím pádem ironie, že přitahuješ lidi, co na minulosti lpí a rýpou do tebe?
To je.
Pociťuješ teď stejnou bolest jako kdysi.
Přesně.
OPPENHEIM GROUP
CHRISHELLINA PŘEDVÁDĚČKA PRO MAKLÉŘE
5 LOŽNIC | 6 KOUPELEN | 540 m²
3 350 000 $ | CENA
100 500 $ | PROVIZE
Do hajzlu.
Panebože.
Ty návrhářky odvedly skvělou práci.
Musím ten dům prodat rychle,
takže jsem ráda, že tuhle část už mám hotovou.
- Ahoj! - Čau.
Jsem tak natěšená.
- Páni. To je nádhera. - Krása.
- Ahoj. - Čau.
- Páni! - No není to krása?
- Nádhera. - Jsem zpátky ve Valley.
- Vítejte. Dáte si sušenku? Nebo vodu? - Jsi fakt rozkošná.
- Vypadáš jako dobrá hospodyňka. - Díky.
Budu dělat, že jsem ty sušenky pekla já.
- Té krabice si nevšímejte! - Jo, tu schovej.
- Schovej ji. - Jaká je cena?
3 495 000 dolarů.
Panebože. Je šílený, co se dá za tu cenu sehnat.
Bylo to strategické rozhodnutí. Chci tu cenu vytáhnout výš.
O hodně. Nabídky budeme přijímat do pondělka, do páté hodiny.
- Dobře. - Řekněte to klientům.
Vidíte, jak velká je ta zahrada?
Já ji chci!
To je fakt parádní dům.
- Je. - Mary!
- Ty ho nechceš? - Pro tebe a Romaina je asi velký.
Pokud se pohádáme, můžeme utéct každý do svýho křídla.
To je pravda.
Zapomněla jsem říct, že přijde i Vanessa.
Nedávno jsem s ní šla na oběd
a prý chce Christine vzít ke koučce, co se zaměřuje na psychiku.
Myslí si, že by se Christine mohla změnit.
Tak jsem jí řekla: „Hele…“
- Zkusíme všechno. - Přesně.
Koučka, co se zaměřuje na psychiku? To je jako nějaká terapeutka?
Přesně na to jsem se taky ptala.
Jestli Vanessa uspěje, zaslouží si bonus.
Všichni jí zazvoníme.
Dáme jí 10 % našich provizí za celý rok.
Říkala vám něco?
Mně totiž na tom obědě řekla,
že má pocit, že s ní mám problém. Myslela si, že spolu vycházíme, ale…
Jako ty a Vanessa?
Ptala se mě, jestli mi vadí, že se baví s Christine.
- A vadí? - Ne!
Nic takovýho mě ani nenapadlo. No, to je jedno…
Zdravím. Hned budu zpátky.
Já jsem Chrishelle. Poslužte si.
Je tady pět ložnic, sedm koupelen a má to tu skoro 560 m².
Nabídky přijímáme do pondělka do 17 hodin.
Porozhlédněte se tu.
- Vítám tě tu. - Díky.
Tobě to ale sluší.
Pokud vás napadá nějaký kupec, přiveďte ho.
Zdravím, dámy.
- Ahoj. - Ahoj, kočko.
To je ale krásný dům!
- Líbí se ti? - Ahoj.
- Ladíme! - Jo!
Začínáme na 3 495 000 dolarech.
Ráno tu nabídku zveřejníme.
Já ho beru.
- Přesně. - Já vím.
Moc ráda tě tu vidím.
Porozhlédni se tu.
Řekla jsem jim o tom koučinku pro Christine.
- Jak to šlo? - Dobře.
Šlo to fakt dobře.
Vy jste u ní byly?
Jo, vzala jsem ji k té koučce a Christine se jí fakt otevřela.
Prý už nechce lpět na minulosti.
Chce se stát lepším člověkem.
A přiznala se
k těm věcem, který dělala?
To byl náš hlavní problém.
Přišly jsme na to, co dělala, ale ona to nechtěla přiznat.
Podle mě souhlasí, že udělala nějaké chyby,
ale prý se fakt snaží změnit, jen je to těžké.
Dostaly jsme se do bodu,
kdy nikdo nechce být v její přítomnosti,
takže se změnit musí.
Jinak to nepůjde.
REALITNÍ KANCELÁŘ OPPENHEIM GROUP
Už jsem to říkala Jasonovi,
ale hledám nějaký dům do dvanácti milionů.
- Páni. - Někde ve West Hollywoodu,
Beverly Hills, Bel Air…
Něco, co by se líbilo vám.
Něco pro padesátníky.
Prosím? Pro padesátníky?
- Já jejich vkus neznám. - Tak staří ještě nejsme.
Už vám chybí jen pár let.
Ahoj, lidi.
Ta barva ti fakt sluší.
- Díky. - Páni. O ten dům je fakt zájem.
Ahoj!
- Ahoj! - Bože můj.
- Dneska jsme dvojčata. - Musíme ty šaty nosit ve stejný dny.
Ahoj!
Jak se máš?
Bolí mě oko.
Potřebuju tvoje oční kapky, Mary, ale sama si je asi nenakapu.
- Já ti pomůžu. - Fakt?
Mám ho teď citlivý.
Jsem strašně unavená a nevyspaná.
Tak strašně unavená.
A po probuzení mě rozbolelo oko.
Já se bojím!
- Tak jo. - Můžeme?
Já se bavím. Tak jo.
- Máš to tam. - Díky, sestři.
Příště se obleč jako sestřička.
Já si tě v tom představit dovedu.
- Čauky. - Ahoj.
- Krásná halenka.
Díky, zlato. Jak se máš?
Kde jsou Maya a Amanza?
Jsou strašně nemocné.
- Fakt? - Covid to není, ale probíhá to stejně.
Proboha. Tady je vidět, že jsme v L.A.
„Zastupuju jeden slavný pár, který by se rád podíval na váš nový dům.
Vím, že zítra v 11 pořádáte předváděčku,
ale mohli bychom přijít až po jejím konci ve dvě?
Ale ovšem.
Jen si vygooglím vaše klienty.
Přesně.
- A co říkal Simu na ten dům? - Splňuje všechny jeho přání.
Jen je dražší, než chtěl.
Najdeš mu něco lepšího.
A tímto bych zahájil schůzi, abychom probrali, jak na tom kdo je.
- Začne Chrishell. - Zbožňuju schůze.
Fakt.
Dneska je nás míň.
Pojďte, dámy.
Panebože, zrovna jsem…
Hele! Zrovna jsem dostala úžasnou zprávu.
- Pardon, vím, že jsme ještě nezačali. - Co je?
„Mým klientům se ten dům moc líbil.
Nevím, kolik musíme nabídnout, abychom vyhráli,
ale do 24 hodin vám nabídneme cenu a vezmeme to útokem.
Gratuluju! Zatleskejte Chrishell.
Páni. Vezmou to útokem. To se mi líbí.
Jde o dům Thomase Bryanta.
Původně ho vlastnil Jordan Clarkson.
Taky hrál za Lakers a prodal ho Thomasovi.
- Takže zůstal v rodině. - Hráli spolu.
- Jo, oba hráli za Lakers. - Jo.
- Už se v tom vyznám. - To jo.
Ale houby. Podívala se možná na pět minut jednoho zápasu.
Jedeme dál. Nemůžu to poslouchat.
Tak fajn, končím. Další.
Mám dobrou zprávu.
Budu rozesílat pozvánky.
Příští týden budu pořádat akci ve svém domě.
Všechny přijďte. Chci tam mít celou firmu. Chystám se oznámit něco velkého.
A vyšňořte se, jak nejvíc to jde.
Budu tam mít dýdžeje, barmana…
- Bude to velká akce. - To zní dobře.
A co se chystáš oznámit?
To se dozvíte na tom večírku.
- To nám ani nic nenaznačíš? - Budeš se ženit?
Bude tam hodně lidí. Oznámím to všem najednou.
Všechny přijďte, dobře?
Co se děje?
Fakt netuším, co na nás chystá.
Normálně mi říká všechno.
Vůbec nevím.
Můžu jen čekat, až se to dozvím, jako ostatní.
Jsem na vás všechny moc hrdý. Vedete si skvěle.
Mrzí mě, že tu nejsou všichni.
Maya je nemocná, Amanza taky.
Nevíte, kde je Christine?
Pozval jsem ji sem.
Mysleli jsme, že se staví, ale nepřišla.
Netuším, kde teď je.
Ahojky.
- Líbí se ti to tričko od Gucciho? - Jo. Chci mu dát jen to nejlepší.
Páni.
- Dneska jsem fakt sexy máma, že? - To jo.
Díval ses na nějaký další domy v Orange County?
Jo. Ceny jsou tam teď o dost vyšší než tady ve West Hollywoodu.
Je tam ale nádherná pláž.
Mohli bychom tam jezdit na víkendy.
A cesta tam trvá jen hodinu.
Šel bych do toho.
Stejně už to ve firmě nemůžu vydržet.
Jak to? Co se děje?
Kdykoli přijdu do kanclu,
všichni mě schválně ignorujou.
Lidi si neuvědomujou, jak těžký to je,
když vejdeš do místnosti plný lidí,
kteří tě nenávidí.
Víš, co se mě dotklo nejvíc? Když Heather řekla:
„Doufám, že až z Christine bude máma,
že trochu změkne.“
To taky doufám.
Nechceš, abych změkla.
Co to plácáš? Chceš, abych měla pěkně pevný zadek.
Aha, ty mluvíš o mojí povaze. Tak to ne, já nezměknu nikdy.
A abych nezapomněl…
Vanessa má novinu.
Jsem fakt strašně nadšená.
Pamatujete si na ten dům v Malibu Village? Ten v Palisades?
Měla jsem dva zájemce
a ti se pak začali navzájem přebíjet.
A pak jsem otevřela mail a jeden z nich nabídl 1 650 000 dolarů,
což je o 351 000 víc, než na kolika jsme začínali.
- Máme prodáno! - Dobře, Vanesso!
Jasone, může si zazvonit?
Zazvoň si!
Nemůžu tomu uvěřit. O téhle chvíli jsem snila. Panebože!
Prodala jsem to 351 000 dolarů nad cenou.
Jo!
Je to fakt těžký. Trápí mě i ta Vanessa.
Vždycky se spolu skvěle bavíme,
ale pak klidně tráví čas s ženskýma, co mě jen pomlouvají.
Říkají o mně fakt hnusný věci a…
Včera jsme jely do Malibu.
Představila mně jedný fakt skvělý koučce.
Bylo to fakt fajn. Takový osvobozující.
Díky té koučce jsem si uvědomila,
že to, jak se cítím, a jak mě vnímají ostatní,
je jen na mně.
Rozhodně chci změnit to, jaké mám teď vztahy s ostatníma ve firmě.
Podle mě už strašně dlouho lpí na starých křivdách
a to prostě není zdravé.
Ráda bych se přes to přenesla.
Kéž by to jen dokázaly taky.
- Jen na tebe žárlí. - Asi.
Kdykoli jsou lidi hnusní,
je to projev něčeho, co je trápí. Žárlí na tebe.
- Jo. - Máš skvělý život.
- Já vím. - Že jo?
A jedný z nich dal manžel košem, ne?
- Jo. - A vyhodil ji z domu.
A my jsme šťastní a máme dítě.
A o víkendech jezdíme na výlety, které ony nikdy nezažijou.
A přece jenom
nemusím být v kanclu každý den.
Není to tak, že bych zoufale toužila
po kámoškách, po pozornosti
a po společných obědech…
Jsem podnikatelka. Mám práci.
Neboj!
Je to absurdní.
Překlad titulků: Veronika Kursová