EN NETFLIX-SERIE
CHRISHELLS NYE HUS
-Vel... -Hei, kjære!
Hei! Gratulerer med flyttedagen!
Herregud. Folkens!
Gracie! Liker du ditt nye hjem?
Ok, kom inn.
La meg vise dere.
-Se! -Herregud!
Klart til å innrede, Amanza.
-Hva syns dere? -Å, herregud.
Jeg elsker det.
Jeg er så glad på dine vegne.
Jeg syns det er stressende å flytte,
men jeg har venner.
Jeg har et lite paradis. Hva mer kan ei jente ønske seg?
Hallo!
-Hei. -Hei!
Hei!
Herregud. Det er så pent!
-Jeg tok med empanada og champagne. -Fint.
Hei, folkens.
Hvordan går det? Kom inn.
Bordet skal hit og stolene rundt det.
-Greit. -Mange takk.
Perfekt.
-Stå på, jente. -1-800-sexy-flyttefolk.
Skål for ditt nye hus!
-Gratulerer! -Skål.
Han ser mer sexy ut, jo mer han svetter.
Han er...
Skål!
-Skål! -Jeg er så stolt av deg.
Det føles som om jeg har jobbet så hardt hele livet,
og jeg hadde aldri et hus noen gang i oppveksten, så…
å føle at du har noe som ingen kan ta fra deg,
det føles bare veldig bra.
-Du må være følsom. -Ikke la meg gråte foran sexy flyttefolk.
-Beklager. -Herregud.
Etter å ha vokst opp uten hus, mange ganger,
og så være i en situasjon der alt plutselig...
Det jeg følte var at huset mitt…
ikke lenger var…
Jeg føler bare at det er…
som om jeg har kommet til et sted der jeg kan få mitt eget hjem,
mine egne nøkler.
Det betyr
mer for meg enn noe annet.
Jeg beklager. Jeg må møte en klient.
-Du skal få en klem. -Jeg elsker dere.
Jeg kommer tilbake og hjelper igjen, og vi maler dette.
Elsker deg.
-Greit. -Ha det.
Det betyr bare mer vin på meg.
Flyttekaren blunket til meg.
Jeg skal begynne å få navn og numrmer på sexy gutter,
og så går jeg gjennom min lille Rolodex.
Jeg føler at alle prøver å spleise meg,
og det setter jeg pris på.
Jeg har vært på et et annet spor: "Jeg er uinteressert."
"Takk, men nei takk for nå", ,"
men Heather sa at jeg skulle møte Tareks venn
på yachtfesten.
Iblant er det fint å møte noen via andre,
for de finner litt ut om dem for deg.
Heather har faktisk vært litt fåmælt.
-Jeg vet ingenting om ham. -Vet du hvordan han ser ut?
-Jeg så et bilde, men... -Hva tenkte du om bildet?
Jeg vet at han er far og Tareks venn.
-Han er kjekk. -Jeg syns det er bedre.
Mulig jeg er klar. Jeg begynner å tenke: "Vel..."
-Forvirrende. -Det har gått en stund.
Ok.
Vi gikk i deponi på Achilles-eiendommen klokka 07.25.
Kjøperen vil kjøpe Ferrarien som sto i oppkjørselen.
Det er irriterende.
Jeg må legge på. Christine har kommet. Vi snakkes.
-Hei! -Hvordan går det?
-Bra. -Godt å se deg.
I like måte.
-Hvordan går det? -Travelt opptatt.
Litt overveldende i dag.
-Takk. -Jeg tar bare Cola og vann.
-Vil du ha noe? -Perfekt.
Vil dere ha noe å spise?
-Har dere cheeseburger? -Ja.
-Høres bra ut. -Bra.
-Jeg tar også en cheeseburger. -Ok.
Så hva mer? Hva skjer med babyen?
Han er så god. I går sov jeg fem timer i løpet av natta.
-Er det en god ting? -Ja.
Alle kommenterer hvor raskt du kom tilbake
til normalt liv til tross for en ny baby.
Hva meg angår
blir jeg motivert av å ville gjøre ting.
Jeg blir helt gal.
Babyen min sover, og jeg tenker... Jeg kan ikke gjøre det.
Jeg sitter hjemme og jobber i senga.
-Jeg blir gal. -Ja.
Jeg: "Jeg må være på kontoret."
Du er velkommen tilbake. Det begynner å bli travelt der ute.
-Takk. -Mange takk.
Jeg gleder meg sånn.
Ikke for å gjøre det pinlig her, men Emma
sitter ved din pult, men den er din. Jeg sier fra når du er tilbake.
Hun og jeg hadde en god prat på hundefesten.
Jeg føler at vi kan jobbe sammen.
Jeg kan være grei mot Emma, men tross alt har jeg vært lengst i O-gruppen.
Jeg er OG-dronningen.
Så når jeg er tilbake, ta plass,
for ingen setter Baby i hjørnet.
Men jeg ble overrasket
over Marys reaksjon på festen.
Hun virket opprørt da jeg kom inn.
Jeg føler at dere har gått frem og tilbake på null og niks.
Vel, hun sendte en babygave rundt tiden for babyshoweren min.
Jeg fikk ikke takket henne.
Hun tolket det negativt.
Det trengs mer enn en SMS for å gjøre alt bra.
Det vil være en samordnet innsats over tid for å bevise at du er her for å jobbe.
Du er ikke her for å undergrave eller sjikanere folk.
Jeg har sagt unnskyld flere ganger:
"Vil du være venner med meg? Vær så snill! "
Jeg er ferdig med det. Jeg vil gå videre. Jeg er som føniksen i Harry Potter.
Jeg vil bare reise meg fra asken
og selge hus.
La oss komme overens, la oss være venner.
Jeg er klar til å legge alt bak meg. Det er jeg virkelig.
Oppenheim-gruppen er ikke high school.
Det er å selge eiendom. Du vet det.
Men high school hadde vært gøy.
Jeg ber alle gå i rosa og sier: "Ikke sitt her."
Nei.
N DOHENNY 5 SOVEROM - 6 BAD - 770 KVM
12 500 000 DOLLAR - PRIS
375 000 DOLLAR - PROVISJON
HEATHERS OPPDRAG
Hallo. Jeg er hjemme.
Å, du...
Hva syns vi?
Jeg tar jobben min på alvor.
Jeg syns du er latterlig, Heather.
Min klient Karan elsker dette huset,
men han frykter at om huset foran blir bygd,
vil det hindre hans utsikt over L.A.
-Det er som en 15-årsfest. -Er det ikke nydelig?
Nei, det er latterlig.
Så Jason har en søt idé
om ballonger på eiendommen nedenfor Karans hus
for å se om det hindrer utsikten.
Så jeg tok med fem i tilfelle vi roter det til,
for jeg tror ikke du kan kaste det over der.
Det gjør jeg ikke. La oss vedde.
-Om hva? -Første forsøk.
-Hva du vil. -Vi vedder om penger.
-Hundre dollar. -Mer.
-To hundre dollar. -To hundre.
-Første forsøk? -Ja. Jeg bruker venstre hånd.
-Ok. Avtale. -Ok.
Jason er kanskje en fantastisk eiendomsmegler,
men han er ingen idrettsmann,
så pengene er i boks.
-Søren! -Sier du det?
-Nei. -Herregud! Ikke gjør det!
Hei, hva skjer?
Hei. Hva skjer?
-Står til? -Jeg tok med kunden.
Helt topp. Jeg har aldri sett på maken.
Vi har undersøkt hvor høyt man kan bygge.
Bygningsloven tillater ni meter. Det innbefatter luftekanaler
og alt annet.
Ballongen er 60 cm høy.
-Denne... -Snora.
...er 8,5 meter. Er toppen av ballongen på et overkommelig nivå,
som under fikenen eller under toppen av Sierra Towers-bygget,
går det bra.
Jeg liker tanken. Utsikten er det største hinderet for å gå videre,
så ser vi fortsatt hele Century City,
og havet, fjellene,
vil jeg gå videre.
Seriøst? Ok.
Ellers er det uaktuelt, for det handler om utsikt.
-Dette er avgjørende, hva? -Ja. Begge veier.
Men i dag skal vi by.
-Vi byr eller drar. -Gi meg hånda.
-Håndtrykk. -Ja!
La oss gjøre det.
-La oss se hvor det ender. -Er dere klare? Tre, to, én.
Nå gjelder det!
-Faen. Et dårlig kast. -Gå til høyre.
-200. -Glem venstre.
Jævla irriterende.
Du skylder 200.
Lettjente 200 dollar.
Jeg burde ha satset mye mer. Han var så sikker, men du tapte, Jason.
Kom an, Jay. Kjempekast.
Sånn, ja.
Det er ikke dårlig. Det er slett ikke ille.
Nei.
Det skråner ned,
så jo lenger ut, jo lavere blir det.
-Det er høyeste punkt. -Det er høyeste punkt her.
-Hva syns du? -Det stenger ikke for mye utsikt.
-Det stenger ikke for hovedutsikten. -Nei.
Inne i huset tror jeg ikke man får se noe av det.
Nei, for det er lenger bak. Det påvirker ingenting.
Jo lenger bak, jo bedre blir det.
Når vi vet at det ikke stenger for utsikten,
er vi... Jeg vet at du ikke vil by 14.
så hva ender du på?
Jeg vil være ærlig. Jeg byr ikke over 12,5.
Jeg overlater detaljene til ekspertisen,
men det blir der eller under.
Vi starter på 12 og ser hva de sier,
eller avgir sluttbud 12,5, og det er det.
Og inngår avtale og ikke går frem og tilbake.
Ingen kjøpslåing, bare godta eller avslå.
Vi tar en prat og informerer deg, men om vi ikke går over 12,5, er det ok?
-Høres bra ut. Takk. -Ja? Ok.
Jeg setter pris på det.
Jay vil kaste den siste ballongen.
Du er i trøbbel når du får en e-post som sier:
"EKSTREMT..."
"Ekstremt presserende sak."
-Herregud. -Bare store bokstaver i emnelinjen.
-Jeg: "Ikke skrik til meg." -Ja, ikke sant?
-Hallo. -Hei!
-Hei. -Hei.
-Liker blått. -Ja.
Takk.
-Hei! -Elektrisk blå?
Vet det. Jeg føler meg elektrisk.
Så, folkens…
Hva skjer? -Jeg har fantastiske nyheter.
Jeg solgte French' hus.
Herregud!
SOLGT 800 KVM
Stå på, Mary!
-Full pris, fem millioner. -Endelig!
Det har vært sånn.
Det har vært tøft.
Etter at deponiet glapp
var det bare alle mulige ting.
-Vi er i godt humør i dag. -Jaså?
Jeg har nettopp deponert på Doheny-huset i dag.
-Umulig! -Heather!
Den sto oppført med 14, og vi kom i mål med 12,5.
Heather, ja!
Herregud!
-Så, Mary? -Skal vi ringe sammen?
Sammen!
-Elsker det! -Er stolt av deg.
En, to, tre!
Dobbelt!
-Ja! -Ja.
-Godt jobbet. -Takk, kjære.
La meg komme forbi bordet mitt først.
-Gratulerer. -Jeg svetter bokstavelig talt.
Å, herregud.
Ok, jenter, jeg må ha litt positiv energi i retning av meg,
for min eiendom i Malibu falt nettopp ut av deponiet, så...
-Å, nei! -Jo.
Det er så forargerlig, for det var en stort deponibeløp.
Den sto oppført med 1 299 000.
Vi fikk et bud på 1 450 000, noe som var fantastisk.
Jeg var selvsagt litt skremt fordi det er første gang jeg er i denne situasjonen.
Kjøperne trakk seg.
De ville ha et nøkkelferdig hus, og dette er ikke det.
Her trengs det jobbing.
Jeg var i sjokk. Hvordan ringer jeg klienten og sier at vi falt ut av deponi?
Jeg følte at jeg skuffet meg selv, søsteren min, klienten min.
Herregud. Ikke si det.
Slik går det. Dette er en del av det.
Jeg føler at jeg er en svamp nå,
at jeg tar det beste fra alle her.
De er alle vellykkede. De er alle inspirerende kvinner.
Jeg sier: "Jøss", og jeg vil selge mer.
Jeg vil lykkes. Jeg vil ringe med klokka. Jeg får det til.
Vi sender Vanessa vår positive energi.
-Du fikser dette. -Positive vibber.
Det vil selge. Ja.
-Det vil det. -Ja.
CHRISHELLS NYE HUS
Hallo, folkens.
Gi meg en klem!
Hallo!
Hei!
-Hei, godt å se deg. -Dette er Natalie.
-Du kjenner Natalie. Barnepiken. -Hei!
Du ser nydelig ut.
-Velkommen, folkens! -Til palasset!
Det er ikke lett å balansere arbeid,
å være forsørger, å være mamma, å være pappa.
Det er mye.
Føl dere som hjemme. Hopp uti bassenget om dere vil.
Det at Chrishell ba meg innrede huset var kult,
og hun sa jeg kunne ta med ungene når vi hadde møte.
-Ta denne. Skål. -Takk. Skål!
Takk for at du stoler på min visjon om å hjelpe deg her.
Ja! Jeg trenger din visjon.
-Jeg blir spent! -Jeg også.
-Stedet er så flott. -Du er søt med alle verktøyene dine.
Jeg har bokstavelig talt tusenvis av stoffprøver...
-Ok. Jeg er spent. -...på hjemmekontoret mitt.
Jeg får ikke tatt dem med, så dette er bare for å få ideer.
Jeg elsker det.
-Jeg kan notere. -Ja.
Se for deg treverket.
Nye bord og stoler. Det er fra det andre huset.
-Det er bra foreløpig. -Dette er et kult bord.
Men jeg syns det er litt for lite.
Jeg kan få møbelsnekkeren min til å matche treverket,
og de kan bare utvide det.
Jeg beholder sofaene. Vi bytter putene.
Men jeg bryr meg ikke... Putene følger med kjøkkenet.
Vi prates.
Ok, du har ansvaret.
Du vil vel bare beholde rammene?
Det er sikkert og visst. Derfor kan vi gjøre hva vi vil.
Det er en ungkarsbolig!
Se her.
Om morgenen er det her jeg tar kaffen min.
Er ikke dette fantastisk?
Jeg er så stolt av deg. Dette er så motiverende.
Én dag har vi også dette,
og jeg kan se på disse ungene og si: "Jeg gjorde det for dere."
Hundre prosent.
Og jeg kan si: "Beatrice! Sørg for at ungene ikke drukner i bassenget!"
Gjør du det fortsatt helt alene?
Det er to viktige ting jeg må fortelle deg.
Forrige helg ble jeg oppringt fra dette nummeret jeg ikke kjenner,
så jeg svarte bare ikke.
Og så begynte jeg å få meldinger, og det sto: "Hei, Miss Smith."
"Dette er 'den og den' fra barnevernet."
"Vi fikk et anonymt tips
om at du har latt barna dine være hjemme alene
de siste to dagene,
og det er uklart om det er mat i huset til dem,
og at du forsømmer og mishandler barna."
"Jeg må snakke med deg om dette straks,
og jeg står på trammen din."
-Og jeg tenkte: "Hva?" -Hva?
Jeg måtte bli avhørt av denne kvinnen
i over en time, kanskje to timer.
Hun avhørte barna hver for seg, gikk gjennom huset. Jeg viste henne:
"Dette er resepten min." Hun fotograferte den.
Åpnet kjøleskapet. Jeg måtte ta en narkotikatest i går.
En jævla narkotikatest.
-Herregud. -Jeg er kanskje en grei venn.
Jeg er en god designer.
Jeg vet at jeg er en jævla bra mamma, og jeg gjør alt for disse ungene…
Du er en jævla bra venn,
du er en flott interiørdesigner,, og du er en flott mamma.
Slik du har vært mor for barna dine gjennom de hindringene du har hatt...
Jeg kan bare håpe å være halvparten så bra mamma deg.
Jeg vil at du skal vite det.
Du tviler på deg selv iblant.
Du må vite hvordan resten av oss ser på deg.
Vi ser at du får dette til å fungere under omstendigheter som de fleste
ikke ville mestret.
Da vi vokste opp, kom barnevernet til oss hele tiden,
for lærerne ville se hvordan vi kom oss på skolen, eller hvem det nå var.
-Dere ble ikke tatt godt vare på. -Vi var virkelig...
-Underernærte. -Ja.
Jeg husker at jeg iblant trodde at vi kunne bli hentet.
Jeg kan ikke... Du gir dem alt. Jeg har besøkt deg.
Det faktum at noen kastet bort ressursene på en...
Det gjør meg ærlig talt jævla sint.
Nå har jeg et oppdrag.
Jeg fikk straks en avtale med advokaten min,
og jeg skal gjenåpne barnebidragsaken.
De finner deg om du skylder barnebidrag.
-Bra. -Jeg skal si: "Finn ham."
-Ja. -Og vet du hva?
Finner dere ham, og han ikke betaler,
få ham i fengsel.
Fordi hva er forskjellen? Han hjelper jo ikke til.
Og jeg skulle ikke, men dette nå? Jeg sier: "Nei."
Nå er det i gang.
-Elsker neglene dine. -Takk.
-Jeg må få stelt neglene. -De er søte.
-De matcher din rosa vibb. -Ja.
Med unger er det vrient å finne tid til kaffe.
De ser flotte ut.
-Chrishell kjøpte et hus. -Ja. Jeg elsker huset.
Sier du det? Har du sett det?
Det er to hus nedenfor en klient jeg solgte et hus til for to år siden.
Fantastisk. Jeg hørte fra noen meglere at Jason representerte Chrishell.
-Har du hørt om det? -Hun er jo megler.
Hun har handlet.
Da hun og eksen kjøpte huset, representerte hun dem.
Hun kommer til å representere seg selv når hun kjøper sitt eget hus.
Kan du ikke representere deg selv som megler,
hvorfor skal kundene stole på at du representerer dem i en transaksjon?
Chrishell representerte uten tvil seg selv,
så jeg vil ikke delta i denne sladderen.
Vet du hva jeg tror skjedde?
Jeg tror hun foretok transaksjonen, men for privatlivets skyld,
hvis hun skal være salgsmegler,
kan folk finne frem til adressen,
så det er trygt å si Jason.
Ja, og han er megler uansett, så…
Jason hjalp til med å passe på alt,
og han er kontrollfrik, så jeg ville ikke bli overrasket.
Tror du Chrishell er den nye favoritten?
Vet du hva?
Hun tilbringer mer tid med Jason, så hun er kanskje den nye favoritten.
Jeg har godtatt at jeg ikke er favoritten.
Det ville vært fint, og jeg vil gjerne bli presentert for klienter.
Det blir for mye for Jason. Jeg tror jeg skremmer ham.
Jeg vet hva jeg gjør med eiendom i likhet med deg.
Skål for ikke å måtte være Jasons favoritt.
-Team Minst Favoritt! -Ja.
Team Minst Favoritt.
HEATHERS KJÆRLIGHETSFEST
SEA LA VIE 4 SOVEROM-4 BAD-75 FOT
4 000 000 DOLLAR-PRIS
Skål!
Takk. Hei. Hvordan går det?
-Ja. Skål, baby. -Skål.
-Er det her festen er? -Ja.
-Dette er nydelig. -Jeg elsker dette.
Robert må forresten være nervøs nå.
-Fordi han møter Chrishell? -Jeg har ertet ham hele tiden.
Hei!
-Hei! -Velkommen.
-Jeg elsker kjolen. -Takk!
Skal vi gå opp?
Hallo!
Hei, hvordan går det, Romain?
-Hallo! -Du ser fantastisk ut.
-Hei! -Jeg elsker det!
-Hei! -Hei!
Godt å se deg.
-Hva skjer, kompis? -Hva skjer?
Hei!
Robert er her!
-Hei. -Du rakk det!
Robert, dette er alle.
-Hei. -Skal vi gå rundt?
-Dette er Chrishell. Robert. -Hyggelig å treffes.
-Hei! -Emma.
Robert er en pen, vellykket fyr,
og Heathers beste egenskap er at hun bare elsker kjærlighet.
Det er smittsomt,
så kanskje han er en fantastisk fyr.
Kanskje det klaffer. Hvem vet?
Du har vakre øyne.
-Mange takk. -Ja.
-Tequilaen snakker. -Nei, slett ikke.
-Jeg gir deg et kompliment. -Drikk opp. De blir bedre.
"Salud" på spansk!
-Skål, folkens. -Skål.
Skål, alle sammen.
Vi beveger oss!
-Kan jeg sittte hos deg? -Ja, selvsagt.
Hvor bor du, Chrishell?
Jeg bor i Mount Olympus.
-Jeg vet ikke hvor det er. -L.A.
-Ok. -Ja. Bor du her?
-Jeg bor i Huntington. -Drar du aldri til L.A.?
Jeg har kanskje vært i L.A. fem ganger.
-Det er svært interessant. -Jeg er ingen L.A.-festfyr.
Men vi fester og er her.
Vi er i Newport. Vi har bra folk.
Det er pussig. Jeg bor i L.A. og har ikke festet på en stund.
-Nå fester jeg her. -Fester i Newport.
Så alt er relativt.
Hvor lang tid tar det
å komme fra Orange County til der du bor?
-Er vi i Orange County nå? -Ja.
Det tok meg halvannen time.
Ja.
-Jeg må bruke dametoalettet. -Kom igjen.
Mange takk.
Greit, festtid.
Chrishell!
Herregud!
Jeg drar henne ned fra scenen.
La oss ha det gøy.
Jeg skal dra deg ned fra scenen. Kom hit.
-Hva? -Hun skal ned.
-Vent, hvorfor? -Fordi.
Vent, hvorfor?
-Hva skjer? -Du skal sette deg.
-Du er for heit. -Hva?
-Nei! -Hun er for heit og må kjøles ned.
Hva?
-Vil du danse eller...? -Ja, jeg vil danse.
Ja! Nå er øyeblikket her.
-Ok, jeg lar deg danse. -Ok.
Jeg ville ta deg av og ha det gøy med deg.
Takk, men jeg kan ikke unnvære dette med jentene.
Ok, velg jentene.
-Jeg vil bli kjent med deg. -Takk for det.
Det er alltid tid for det.
At han henter meg fordi "nå er det tid for å bli kjent med ham"...?
Det er det ikke. Nå er det tid for aldri å snakke med deg mer.
Ha det, Robert.
Du ser heit ut.
Takk, Jason.
Jeg traff Davina.
Hun nevnte at hun traff noen meglere
på en fellesvisning for å spørre om du kjøpte huset,
men Jason foretok transaksjonen. Det gir ingen mening.
-Først og fremst... -Hun fortalte dem...
Det var et sårt emne,
for det var en bommert fra selgers side,
og de ba straks om unnskyldning.
Det suger at du foretar din egen transaksjon uten å få æren.
-Det er ditt eget hus. -Ja.
Oppdragsmegleren førte ved et uhell Jason opp som salgsmegler
i stedet for meglerfirmaet,
og selvsagt
er det en situasjon de raskt ordnet,
men da det ble kjent, spredte det seg raskt
og havnet overalt.
Jeg jobbet hardt med dette huset.
Jeg representerte meg selv før Oppenheim.
Det var det hun og jeg sa. Det bare suger at meglere slarver.
Det er som det er.
Folk vil alltid snakke, Jeg viser ikke lenger hva jeg er god for.
Jeg vet hva jeg gjorde. Jeg sto på,
og denne handelen avhang av mye,
og når alt kommer til alt føler jeg
at det alltid vil være noen som vil frata meg æren.
Ærlig talt, fred, kjærlighet, Buddha. Jeg koser meg. Det går bra.
-Jeg er på en yacht nå. -Ja.
Davina og jeg har aldri vært nære venner,
så jeg er ikke overrasket over at hun tar det
som en mulighet til å spre flere rykter og stille meg i et dårlig lys.
Hun endrer seg ikke over natta.
Hei, kjære!
-Beklager at jeg er fem timer forsinket. -Herregud. Det går bra! Ikke vær redd.
Jeg har de største stortærne.
Se der. Det er eiendom av beste sort.
Du kan male et veggmaleri på den.
"Vil du ha snøfnugg?" "Nei, bare mal et helt veggmaleri."
Å, herregud.
Jeg elsker ungene mine. De er flotte,
men på døgnbasis
er det mye.
Så når Christine Quinn ber deg om en spa-dag,
sier du: "Ja!"
Hvordan går det med deg
og ungene og alt?
Det er ærlig talt en katastrofe. Det er ganske stressende.
Det er en jævla situasjon.
-Vi flyttet. -Sherman Oaks, hva?
Ja. Ja.
Ja. Det ser kjempesøtt ut.
Det er så søtt. Vi har to hager, alt er inngjerdet, og…
Så søtt.
Jeg sov på sofaen i halvannet år etter at denne idioten forsvant
fordi jeg ville gi ungene egne rom.
Det føltes som om jeg flyttet inn i et palass.
Det er ikke innredet ennå. Jeg har prøvd å innrede andres hus.
Du har en fantastisk smak. Det vil se flott ut.
Det er en myk side ved Christine som folk ikke får se.
Hun er følsom.
Mye mer følsom enn noen ville tro,
men hun har også en annen side.
Så enten er hun en veldig god skuespiller, eller så har hun en spaltet personlighet.
Jeg snakket med Jason forleden
om at jeg kom tilbake til kontoret.
-Er du spent? -Ja, veldig,
-Er du nervøs? -Egentlig ikke.
Mary og jeg har ikke snakket så mye sammen.
Det er rart. Vi sto hverandre så nær. Eller kanskje ikke så mye lenger.
Men det er sant. Vi sto hverandre så nær, alle sammen.
Herregud, dynamikken var mye bedre da, før Chrishell ble med.
Slutt!
Dere og deres jævla drittsekk-drama.
Jeg er glad du liker meg.
Du gjør vel det?
-Jeg elsker deg. -Greit.
Du er min favoritt. Det vet du.
Tequila-shot?
Skjønner?
-Hallo, damer. -Hallo.
Hallo.
De falske meldingene har begynt igjen fra dere-vet-hvem.
Det er kun én person i hele verden som det kan være.
Fra en falsk konto.
"Lurer på om din venn Emma har kjæreste."
"Jeg kan ha info."
Det er som om ingen bryr seg.
Null følgere. Null.
Jeg har sett dette førstehånds, så…
Det er 0 prosent sjanse for at det er andre enn Christine.
Hun kontakter vennene mine for å snakke om eksen min, slik hun gjorde før,
og hun vedgikk det til Mary tidligere.
Hun er helt forelsket, og er fortsatt besatt av ham.
Ikke vet jeg.
Hei, jenter!
-Hei! -Hei!
Hallo.
Skål! ¡Salud!
-Skål, folkens. -Skål!
Hva snakket dere om?
Christine er tilbake med sitt gamle spill.
-Fra... -Hun vet ikke det .
Ok.
Da jeg begynte å date eksen min, eksen hennes også,
begynte jeg å få alle disse sprø meldingene,
som: "Han gjør ditt", eller: "Han gjør datt."
Sånne ting. Jeg fikk dem stadig.
-Mary vet om dem. -Hva da? Vent.
Skrev Christine dem?
Vi bodde sammen da hun fortsatt skrev dem, så...
Hver dag får jeg en ny bit av historien,
og hver dag blir bare sprøere og sprøere.
På dette tidspunktet vet jeg ikke hva eller hvem jeg skal tro på.
Hun har bokstavelig talt terrorisert disse to. Terrorisert.
Hun har gjort veldig fæle ting mot mange.
Christine startet disse ryktene om hvorfor jeg ble skilt,
rykter om at jeg lå med disse menneskene,
og det er ikke sant.
Jeg var vilt forelsket i mannen min.
Jeg var sønderknust.
Hun prøvde å ødelegge for meg,
for hun visste at om hun kunne få noe ut av det...
-Få deg til å se lite søt ut. -Det ville ødelegge.
Jeg er i sjokk nå på grunn av det jeg hører.
Jeg føler at hun trenger mye kjærlighet.
Nettopp, for hun har brent alle bruer til alle andre.
Vær kjærlig, så får du kjærlighet tilbake.
Du kan ikke vise hat og forvente å bli elsket.
Det er sant.
Jeg prøvde å elske henne så lenge jeg kunne.
Jeg prøvde å overse alt. Nå ser jeg meg tilbake: "Hva faen?"
"Hvor blind var jeg?"
Innse at hun har brent alle disse bruene på kontoret,
og nå trenger hun en alliert.
Så det er åpenbart for oss alle
at hun vil gi deg et annet bilde.
Det er alt jeg sier. Bare vær smart.
Ok, så ville jeg bare løfte et glass.
Vi elsker dere!
Takk for at dere tilbrakte dagen med oss.
-En kjærlighetsskål. -Takk!
-Skål! -Takk for at vi fikk komme.
-Jeg vil også si noen ord. -Ja, bra.
Ok. Kom igjen.
Dere har tatt vare på denne jenta i årevis,
og hun sier godord om dere alle,
og det har vært en glede å møte dere alle,
og jeg lover at jeg i år fremover alltid vil ta meg av henne.
Det bør du.
Hvor tåpelig var det? Det var bra, hva?
Hei, Tarek, den var bra.
Elsker deg. Gleder meg til å høre løftene.
Det var løftene.
Hva mener du?
-Folkens, jeg vil snakke litt. -Hva?
Jeg vil bare nevne at jeg pratet med Christine.
Hun har tid til å komme tilbake nå. Hun sa at hun ville det.
Hun ville ikke involvere seg i eller starte mer drama.
Tror du det er lurt å foreta en mental helsesjekk
som vi må bestå før vi kommer inn?
Det er en god idé.
Hun skal ikke avstå fra jobben fordi hun dro for å føde.
-Hun kommer tilbake. Pulten er hennes. -Hva? "Er pulten hennes"?
Nei!
Det er urettferdig.
-Hele kontoret... -Det er ikke oppe til debatt.
-Da flytter jeg pulten min... -Flytt hvor dere vil.
-Jeg sitter bak... -Hva med et kompromiss?
Ikke hos henne. Jeg takler ikke den dritten igjen.
Hvis hun fortsetter å oppføre seg upassende,
vil hun ikke være her lenger.
Hun flytter ikke en pult eller nektes å komme igjen
fordi hun dro for å få barn. Punktum.
Jeg tror ingen av oss har problemer med at hun fikk barn.
Selvsagt ikke. Vi er alle kvinner. Vi støttet det hver dag.
Hun sier hun forandret seg.
-Tydeligvis... -Hun sa det.
Jeg får falske meldinger og alt,
og hun sier at hun forandret seg til deg.
Hvis hun fortsetter med dramaet,
tror jeg ikke at hun har en fremtid her.
Er det ingen endring, er hun borte. Jeg gir deg mitt ord på det.
Det er lite håp for deg og Chrishell.
Jeg vet ikke hvorfor, men det skipet har seilt.
Men du kan fortsatt gjøre opp med Mary og de andre jentene.
Jeg ser du tenker. Du er klar til å stupe ned og ta henne.
Alle superhelter trenger sin skurk.
-Er jeg skurken? -Jeg tror det.
-Det høres riktig ut. -Du er skurken.
-Selv Joker hadde et par venner. -Nettopp.
Herregud, jeg syns synd på dem.
Jeg også.
Tekst: Øystein Johansen