SERIÁL NETFLIX
CHRISHELLIN NOVÝ DŮM
- Koho to tu máme? - Ahoj.
Ahoj! Všechno nejlepší ke stěhování.
Páni, vy jste fakt zlaté.
Gracie! Líbí se ti tvůj nový dům?
Tak jo, pojďte dál.
Provedu vás tu.
- Vidíte to? - Panebože.
Už mi to tu můžeš zvelebit, Amanzo.
- Tak co vy na to? - Páni.
Paráda.
Strašně moc ti to přeju.
Stěhování bývá stresující, ale mám s sebou svoje kámošky
a stěhuju se do svého soukromého ráje. Co víc si můžu přát?
Ahoj!
- Čau. - Ahoj.
Ahoj.
Panejo, tobě to tak sluší.
Nesu plněné taštičky a šampus.
Super.
Zdravím.
Jak se máte? Pojďte dál.
Stůl přijde sem a židle dejte kolem něj.
- Dobře. - Díky moc.
Paráda.
- Sbal si jednoho. - Jo, jsou sexy.
Tak na tvůj nový dům!
- Gratuluju. - Na zdraví.
Čím je zpocenější, tím je atraktivnější.
Je prostě…
Na zdraví!
Na zdraví.
Jsem na tebe hrdá.
Celý život jsem dřela.
A v dětství jsem párkrát přišla o střechu nad hlavou.
A teď mám něco, co už mi nikdo nemůže vzít.
Je to prostě fakt skvělý pocit.
Jen dej průchod svým emocím.
- Nechci brečet před těmi sexy stěhováky. - Promiň.
V dětství jsem hodněkrát zažila, jaké to je nemít kde bydlet.
A později jsem byla vykázána z místa,
které jsem považovala
za svůj domov.
Mám prostě pocit…
Konečně mám svůj vlastní dům.
Svoje vlastní klíče.
A je to…
Nedokážu vyjádřit, co to pro mě znamená.
Promiň, musím se sejít s klientem.
- Chci tě obejmout. - Mám vás ráda.
Zase sem přijdu a pomůžu ti. A posedíme příště.
Mám tě ráda.
- Tak jo. - Ahoj.
To znamená, že zbude více vína pro mě.
Ten stěhovák na mě asi mrknul.
Asi začnu sbírat vizitky sexy chlapů,
a až budeš připravená, nějakýho ti vyberu.
Mám pocit, že mi všichni někoho dohazují,
což je fakt milé a vážím si toho.
Doteď jsem měla jiný starosti, takže jsem odmítala s tím,
že prozatím prostě nikoho nehledám,
ale Heather říkala, že mě na té jachtě seznámí s jedním kámošem od Tareka.
Někdy je fajn, když ti někdo někoho dohodí,
protože tím pádem už toho člověka někdo prověřil.
Já vím, ale Heather mi o něm vlastně nic neřekla.
- Nic o něm nevím. - Víš vůbec, jak vypadá?
- Viděla jsem ho na fotce… - A jak na tebe působil?
Vím, že má dítě a že se baví s Tarekem.
- A je pěkný. - To zní slibně.
Možná už připravená jsem. Začíná mi…
- Chybět sex. - Už je to dlouho.
Jo.
Prodali jsme ten dům na Achilles Drive. Za 7,25 milionu.
A kupec chce koupit to Ferrari, co stálo před domem.
Hrůza.
Musím končit, dorazila Christine. Brzo se ti ozvu.
- Ahoj. - Jak se máš?
- Dobře. - Ráda tě vidím.
Nápodobně.
- Jak se vede? - Mám napilno.
Dneska toho mám hodně.
- Díky. - Objednal jsem jen kolu a vodu.
- Chceš něco jiného? - Ne.
Dáte si něco k jídlu?
- Máte tu cheeseburgery? - Jo.
Tak já si jeden dám.
- Já taky. - Dobře.
A co jinak? Jak se má syn?
Skvěle. Včera spal pět hodin v kuse.
- A to je dobře? - Jo.
Všichni žasnou, jak rychle
ses po tom porodu vzpamatovala.
Mám dobrou motivaci. Věci, který chci dělat.
Doma se zblázním. Moje dítě v klidu spí a já to…
nezvládám.
Jsem zavřená doma, pracuju z postele
a šílím z toho.
Potřebuju zpátky do kanclu.
Už se nemůžu dočkat, až se vrátíš. Fakt teď máme napilno.
- Díky. - Díky.
Taky už se nemůžu dočkat.
Nechci to nijak komplikovat, ale u tvého stolu asi sedí Emma.
Pořád je ale tvůj. Až se vrátíš, klidně jí to řeknu.
Už jsme si to vyříkaly. Na tý oslavě pro vaše pejsky.
Podle mě to tam spolu zvládneme.
Klidně na Emmu budu hodná, ale já v té realitce pracuju nejdéle.
To já jsem tam královna.
Takže až se vrátím, ať se mi klidí z cesty.
Já se nikým utlačovat nenechám.
Trochu mě ale překvapilo,
jak Mary reagovala na můj příchod.
Vypadalo to, že jí to fakt rozčílilo.
Mám pocit,
že se to mezi váma nikam neposunuje.
Když jsem slavila příchod svýho dítěte, poslala mi pro něj dárek.
Neměla jsem možnost jí poděkovat.
Myslela si, že ji ignoruju.
Nějakých pár zpráv nic nevyřeší.
Bude to vyžadovat čas a úsilí.
Musíš dokázat, že chceš pracovat,
a ne brojit proti ostatním a navážet se do nich.
Hele, já už jsem se jí omlouvala dost.
Prosila jsem ji, aby se se mnou zase bavila.
S tím už jsem ale skončila. Chci se posunout dál.
Jsem jako fénix z Harryho Pottera. Chci znovu povstat z popela
a zase prodávat domy.
Tak na sebe buďme všichni hodní.
Už to chci všechno hodit za hlavu. Myslím to vážně.
Naše firma není střední škola.
Prodáváme nemovitosti. To dobře víš.
Nebyla by to sranda? Všechny bych oblíkla do růžový a se mnou by seděla jen elita.
Nebyla.
5 LOŽNIC | 6 KOUPELEN | 770 m²
12 500 000 $ | CENA
375 000 $ | PROVIZE
NABÍDKA HEATHER
Ahoj, jsem doma.
Panebože.
Co na to říkáš?
Beru svoji práci vážně.
Jsi fakt blázen, Heather.
Karan, můj klient, si ten dům zamiloval,
ale bojí se, že mu ta nová stavba před ním
zablokuje ten krásný výhled na L.A.
- Slavíme něčí patnáctiny? - Není to rozkošné?
Ne, je to k smíchu.
Jason dostal fakt skvělý nápad.
Dáme na ten pozemek před domem balónky a uvidíme, jestli budou nějak překážet.
Snad ne.
Vzala jsem jich pro jistotu pět.
Podle mě tam totiž nedohodíš.
Nevěřím tomu. Vsadíme se?
O co se vsadíme?
- O co chceš. - Tak o peníze.
- Tak o sto dolarů? - Dobře.
- Co o dvě stě? - Klidně.
- Na první pokus? - Jo. A levou rukou.
- Domluveno. - Tak jo.
Jason je skvělý realitní makléř,
ale není to žádný sportovec.
Mám to v kapse.
- Sakra! - To myslíš vážně?
- Ne. - Proboha. Tohle mi nedělej.
Co to tu děláte?
Ahoj.
- Jak je? - Přinesla jsem balónky.
Něco takového vidím poprvé.
Zjistili jsme, do jaké výšky se tu může stavět.
Podle předpisů je to maximálně devět metrů i s ventilačním potrubím a tak.
- Balónek měří 50 centimetrů a ten… - Špagát.
…měří osm a půl metru, takže pokud ten balónek zůstane
pod tím fíkovníkem nebo pod vrchem Sierra Tower, bude to v pohodě.
Super nápad.
Na tom výhledu mi záleží nejvíc.
Pokud mi zůstane ten výhled na město, moře a hory,
vážně bych ten dům koupil.
Dobře.
Jinak to nepůjde. Ten výhled je to nejdůležitější.
- Takže ten výhled to rozhodne? - Buď tak, nebo tak.
- Takže dneska napíšeme majiteli. - Nebo taky ne.
Ruku na to.
- Tak super. Pojďme na to. - Dobře.
- Uvidíme, jak to dopadne. - Můžeme? Tři, dva, jedna…
Teď!
To nebyl dobrý hod.
- Házej pravou. - Dlužíš mi dvě stovky.
Neštvi.
Dvě stovky.
Tak to byl fakt snadný výdělek.
Měla jsem vsadit víc. Tisíce.
A to si byl sebou Jason tak jistý.
No tak. Opři se do toho.
A je to.
Tak jo, to není vůbec špatné.
Není.
A ten pozemek se svažuje, takže možná skončí níž.
- Tady je ten nejvyšší bod. - Přímo tady?
- Tak co myslíte? - Za mě dobrý. Nepřekáží to.
- Ten výhled vám zůstane. - Přesně.
A zevnitř ten druhý dům asi vůbec neuvidíte.
Ne, protože když trochu ustoupíte, vůbec dolů neuvidíte.
Čím dál od kraje, tím je to lepší.
Takže teď už víme, že výhled vám zůstane.
Taky vím, že nechcete utratit 14 milionů.
Co považujete za přijatelné?
Abych byl upřímný, moje hranice je 12,5.
Vyjednávání nechám na vás. Je mi jedno, jak to uděláte,
ale musí to být 12,5 nebo míň.
Buď můžeme zjistit, co by řekli na 12 milionů,
nebo jim rovnou nabídneme těch finálních 12,5
a podepíšeme smlouvu bez nějakého dohadování.
Nebudeme vyjednávat, buď to vezmou, nebo ne.
My to teda pořešíme a dáme vám vědět.
Do 12,5 je to ale v pohodě?
- Jo. Tak vám děkuju. - Tak super.
- Máme to. - Díky moc.
- A Jay teď hodí poslední balónek. - Díky.
Víš, že máš průšvih, když dostaneš email
a v předmětu velkými písmeny stojí: „Velmi naléhavé.“
- Proboha. - Velká písmena v předmětu.
- Ať na mě neječí. - Přesně.
- Ahoj. - Čau.
- Ahoj. - Ahoj.
- Ta modrá ti sekne. - Díky.
- Ahoj. - Elektrická modrá.
Taky že se cítím nabitá energií.
Lidi…
- Copak? - Mám úžasnou zprávu.
Prodala jsem Frenchův dům.
Panebože!
Pěkně!
- A za plnou cenu, pět milionů. - Konečně!
- Byl to boj. - Já vím.
Byla to hrůza.
Kupec z toho vycouval,
nastaly komplikace, bylo to těžké.
- Dneska máme radost všechny. - Fakt?
Dneska jsem oficiálně dokončila prodej toho domu v Doheny.
- Kecáš! - Heather!
Nabídková cena byla 14 milionů, ale domluvili jsme se na 12 a půl.
Výborně, Heather!
Páni!
- Mary… - Zazvoníme si spolu?
Jo!
- Super! - Jsem na vás pyšná.
Raz, dva, tři.
- Dva prodeje! - Jo!
- Hurá!
- Dobrá práce, kočky. - Díky.
Nejdřív musím obejít stůl.
- Gratuluju. - Jsem z toho celá zpocená.
Páni.
Tak jo, holky, potřebuju trochu povzbudit,
protože nedopadl prodej toho domu v Malibu.
- Ale ne. - Je to tak.
Štve mě to, protože to byl fakt úspěch.
Nabídková cena byla 1 299 000 dolarů, ale nabídli nám 1 450 000, což bylo super.
Začala jsem trochu vyšilovat,
protože tohle se mi stalo poprvé.
Kupci z toho vycouvali.
Chtěli dům na klíč, což ten dům nesplňoval.
Rozhodně se musí zrenovovat.
Byla jsem v šoku.
Nevěděla jsem, jak řeknu klientovi, že z toho vycouvali.
Měla jsem pocit,
že jsem zklamala sama sebe, svoji sestru i svého klienta.
Proboha, to neříkej.
Takhle to chodí. Tomu se nevyhneš.
Cítila jsem se jako taková houba,
co nasává rady všech kolem sebe.
Jsou to všechno velmi úspěšné a inspirativní ženy.
Hned jsem chtěla jít zase prodávat.
Chci uspět. Chci si zazvonit. A já to dokážu.
- Pojďme Vanessu povzbudit. - Ty někoho najdeš.
- To zvládneš. - Mysli pozitivně.
Prodám ho. Jo.
- To je ono. - Jo.
CHRISHELLIN NOVÝ DŮM
Ahoj, lidi.
Já chci obejmout.
Ahoj!
Čau.
- Ráda tě vidím. - Tohle je Natalie.
- Znáš ji. Dělá nám chůvu. - Jo! Ahoj.
Tobě to sluší.
- Tak vás vítám. - V tomhle paláci!
Není lehké zvládat práci,
živit rodinu a dělat dětem mámu i tátu zároveň.
Je to fakt těžké.
Chovejte se tu jako doma. Klidně si zaplavejte.
Chrishell mě požádala, abych jí navrhla interiér.
A taky mi řekla, že můžu přijít i s dětmi.
- Na. Na zdraví. - Díky. Na zdraví!
Díky, že věříš mým nápadům a že mě necháš pomoct.
Jo, tvoje nápady rozhodně potřebuju.
- Už se těším. - Já taky.
- Ten dům je úžasný. - Jsi s tou svojí výbavou roztomilá.
Mám doma doslova tisíce vzorků látek.
- Už jsem natěšená. - Ve své kanceláři v garáži.
Ty ale přinést nemůžu. Takhle si ale uděláš nějakou představu.
- Paráda. - Budu si psát poznámky.
Vidíš to dřevo?
Chci vyměnit stůl a židle. Tyhle jsem si dovezla.
- Prozatím ale stačí. - Ten stůl je super.
Podle mě je ale moc malý.
Mohla bych říct svému truhláři, ať vezme to stejné dřevo,
a jen by ten stůl zvětšil.
Pohovky bych nechala.
- Polštáře můžeme vyměnit. - Ty mi ale nevadí. Ladí s tou kuchyní.
Ještě to pořešíme.
Fajn, je to na tobě.
Se vším kromě rámů se klidně rozloučíš?
Jako se svým manželem. A díky tomu nás teď taky nic neomezuje.
Jsme v domě svobodné ženy.
Vidíš to?
Tady si ráno dávám kafe.
Není to paráda?
Jsem na tebe moc hrdá. A fakt mě to motivuje.
Jednou si takový dům koupím taky.
Jednou svým dětem budu moct říct: „Podívejte, co jsem vám dala.“
Dokážeš to.
Budu moct volat: „Beatrice, dávej pozor, ať se děti neutopí v bazénu.“
A pořád jsi na ně teda sama?
Mám pro tebe dvě zásadní zprávy.
Minulý víkend mi začalo volat nějaké neznámé číslo,
tak jsem to nezvedala,
ale pak mi začaly chodit zprávy se slovy: „Dobrý den,
tady pracovnice odboru sociálně-právní ochrany dětí.
Dostali jsme anonymní tip,
že vaše děti jsou poslední dva dny
doma samotné
a není jasné, jestli tam nějaké jídlo
a jestli je nezanedbáváte a neubližujete jim.
Musím si o tom s vámi okamžitě promluvit.
Stojím před vaším domem.“
- Vůbec jsem nechápala. - Cože?
Hodinu až dvě jsem musela odpovídat
na otázky nějaký ženský ze sociálky.
Mluvila s oběma dětma, prolezla mi dům,
musela jsem jí ukázat, jaký beru léky, nafotit jí je,
ukázat jí obsah ledničky a nechat se otestovat na drogy.
Na drogy. Chápeš to?
- Proboha. - Jako kámoška ujdu,
designérka jsem dobrá,
ale máma jsem fakt skvělá.
Dělám pro svoje děti všechno.
Jsi skvělá kámoška,
skvělá designérka a skvělá máma.
Zvládla jsi se svými dětmi překonat tolik překážek.
Můžu jen doufat, že budu aspoň z poloviny tak dobrá máma jako ty.
Chci, abys to věděla.
Občas znejistíš,
takže chci, abys věděla, jak tě vidíme my.
Vidíme, že dokážeš fungovat v situaci,
kterou by většina lidí neustála.
K nám domů chodila sociálka pořád.
Učitelé nebo někdo jiný si všimli, v jakém stavu chodíme do školy.
- Že se o vás nikdo nestaral. - Byli jsme fakt…
- Podvyživení. - Jo.
Pamatuju si, že párkrát už jsem myslela, že nás odvezou.
Ty svým dětem ale dáváš všechno. Byla jsem u vás doma.
To, že někdo plýtval časem pracovníků na…
Tohle mě fakt strašně štve.
Já to ale vyřeším.
Hned jsem si sjednala schůzku s právníkem.
Začnu zase řešit výživné.
Když neplatíš výživné, najdou tě.
- Super. - Jen ať ho najdou.
- Jo. - A víš co?
Pokud ho najdou a on nebude platit,
ať ho zavřou.
To vyjde nastejno, ne?
Stejně nám nijak nepomáhá.
Nechtěla jsem to dělat, ale po tomhle už mám dost.
Tohle je válka.
- Máš super nehty. - Díky.
- Musím jít na manikúru. - Máš pěkné nehty.
- Ladí ti k té růžové. - Jo, to jo.
Když máš děti, máš sotva čas vypít si kafe.
Vypadají dobře.
- Chrishell si koupila dům, že? - Jo. Je boží.
Ty jsi u ní byla?
Ne, ale před dvěma roky jsem měla o dva domy dál klienta.
To je super. Taky jsem slyšela, že ji zastupoval Jason.
- Víš o tom něco? - Je to makléřka.
Má zkušenosti.
Když kupovala dům se svým bývalým, domlouvala to ona.
Určitě si to zařizovala sama. Přece jen ten dům kupovala pro sebe.
Pokud si makléř nesjedná koupi vlastního domu,
jak by mu pak mohli důvěřovat jeho klienti?
Chrishell to určitě sjednávala sama.
Takovéhle fámy já šířit nechci.
Víš, jak to podle mě bylo?
Podle mě si všechno sjednala sama,
ale šlo o ochranu soukromí.
Kdyby uvedla, že ten prodej sjednává ona,
lidem by mohlo dojít, kde bude bydlet.
Lepší bylo uvést, že to má na starost Jason.
Jo. Stejně je to makléř, takže…
Jason na všechno určitě dohlížel.
Rád má všechno pod kontrolou, takže by mě to nepřekvapilo.
Takže Chrishell je jeho nová oblíbenkyně?
Víš co?
Tráví s ním hodně času, takže máš možná pravdu.
Jsem smířená s tím, že já to nejsem.
I když bych teda fakt chtěla, aby mě představil potenciálním klientům.
Víš co? Se mnou by to nezvládl. Podle mě má ze mě respekt.
Jsem totiž schopná makléřka. A ty taky.
Víš co? Na to, že nejsme jeho oblíbenkyně.
- Na to, že nás nemusí. - Jo.
Na to, že nás nemusí.
HEATHEŘINA OSLAVA LÁSKY
4 LOŽNICE | 4 KOUPELNY | 23 m
4 000 000 $ | CENA
Na zdraví!
Díky. Ahoj. Jak se vede?
- Na zdraví, zlato. - Nápodobně.
- Tady bude ta oslava? - Jo.
- Páni, to je nádhera. - To jo.
Robert je teď určitě strašně nervózní.
- Protože se má sejít s Chrishell? - Rýpal jsem do něj.
Ahoj!
- Čau. - Tak vás tu vítám.
- Máš krásné šaty. - Díky.
- Půjdeme nahoru? - Jo.
Ahoj!
Jak se máš, Romaine?
- Čau! - Jak je? Sluší ti to.
- Ahoj. - To je paráda.
- Ahoj. - Čau.
Rád vás vidím.
- Ahoj, Rene, jak je? - Čau.
Ahoj.
Dorazil Robert.
- Ahoj. - Tak jsi přišel.
Roberte, to jsou moji přátelé.
- Ahoj. - Vezmeme to postupně.
- Chrishell, tohle je Robert. - Ahoj. Těší mě.
- Ahoj. - Tohle je Emma!
Robert je pohledný a úspěšný muž
a na Heather je nejlepší to, že zbožňuje lásku jako takovou.
A je to nakažlivé.
Třeba se z něj vyklube skvělý chlap a kdo ví, třeba si budeme rozumět.
Máš krásné oči.
- Díky moc. - Za málo.
- To dělá ta tequila. - Ne, vůbec ne.
- To byl kompliment. - Pij. Budou vypadat ještě líp.
Španělský se říká „salud“.
- Na zdraví. - Na zdraví.
Na zdraví.
My plujeme!
- Můžu si k tobě sednout? - Jasně.
Kde bydlíš, Chrishele?
V Mount Olympu.
- Netuším, kde to je. - Přece v L.A.
- Aha. - A ty bydlíš kde?
- Tady v Huntingtonu. - A do L.A. nejezdíš?
Byl jsem tam možná pětkrát v životě.
- To je zajímavé. - Nejsem žádný velký pařmen.
Teď jsme ale oba na párty.
Ale v Newportu. Tady žijou správní lidi.
Vtipné je, že já sice žiju v L.A., ale už jsem dlouho nepařila.
- A teď jsem tady. - Na párty v Newportu.
Všechno je relativní.
A jak dlouho to trvá
z Orange County k tobě domů?
- Teď jsme v Orange County? - Jo.
Sem mi to zabralo asi hodinu a půl.
Tak nějak.
- Jen si odskočím. - Jasně, prosím.
Díky moc.
Jde se pařit.
Chrishell!
Panebože!
Jdu pro ni.
Pobavíme se.
Pojď dolů. No tak.
- Cože? - Ať jde dolů.
- Proč? - Proto.
Počkej, proč?
- Co se děje? - Půjdeš si sednout.
- Jsi až moc sexy. - Cože?
- Ne! - Moc to tam rozžhavila. Musí se zchladit.
Cože?
Chceš tančit, nebo…
Jo, chci tančit.
Kdy jindy než teď?
- Dobře, tak já tě teda nechám. - Tak jo.
Chtěl jsem se s tebou pobavit.
To mě těší, ale teď musím být s kámoškama.
Jasně.
- Jen tě chci blíž poznat. - Díky, ale na to bude času dost.
Odnesl mě v náručí, protože přišel čas se seznamovat?
To teda nepřišel.
Přišel čas dát mu navždy sbohem.
Měj se, Roberte.
Sexy ale fakt jsi.
Díky, Jasone.
Sešla jsem se s Davinou
a prý slyšela od nějaký makléřů
na nějaké prohlídce,
že jsi koupila dům, ale zařizoval to Jason.
Což nedává vůbec smysl.
- Tak zaprvý… - Tak jim řekla, že…
Jo, tohle mě štve,
protože šlo o chybu na straně prodejce,
ale hned se omluvili a napravili to.
To je fakt na houby, být takhle připravena o svoje zásluhy.
- Jde o tvůj vlastní dům. - Jo.
Makléř, co zastupoval prodejce, omylem uvedl, že mě bude zastupovat Jason
a ne naše firma.
Samozřejmě to rychle napravil,
ale informace se šíří rychlostí blesku, takže se o tom dozvěděli všude.
Ta transakce mě stála hodně úsilí.
A sama sebe jsem zastupovala už před nástupem k vám.
Já jsem říkala to samý. A Davina taky. Je na prd, že se to řeší.
Nedá se nic dělat.
Fámy se budou šířit vždycky.
Nemusím už nikomu nic dokazovat.
Já vím, jak to bylo. Dřela jsem.
Bylo toho třeba hodně zařídit.
Mám pocit, že se vždycky najde někdo, kdo bude chtít shrábnout moje zásluhy.
Už jsem se s tím ale smířila.
Já se mám dobře. Nic se neděje.
- Teď vysedávám na jachtě. - Jo.
S Davinou jsme si nikdy blízké nebyly,
takže mě nepřekvapuje,
že využila příležitosti šířit o mě další fámy,
abych působila blbě.
Tak rychle se nikdo nezmění.
Ahoj, zlato.
Promiň, že jdu o pět a půl hodiny později.
V pohodě. Nic se neděje.
Mám fakt obrovské palce.
Vidíš to? Na těch by se dalo stavět.
Nebo na ně něco namalovat.
„Co třeba vločku?“ „Ne, udělejte z toho celou malbu.“
Bože můj.
Zbožňuju svoje děti. Jsou fakt úžasné.
Ale nonstop to člověku
dá fakt zabrat.
Takže když vás Christine Qinn pozve na wellness,
odkývete jí to.
A jak na tom teď jsi? Co děti?
Teď je upřímně fakt hrůza. Jsem z toho celá vystresovaná.
Je to prostě hrozná situace.
Přestěhovali jsme se.
- Do Shermen Oaks, že? - Jo.
Vypadá to tam fakt krásně.
Taky že je. Máme zahrádku z obou stran, je to tam oplocené.
Krása.
Když ten idiot zmizel, rok a půl jsem spala na gauči,
aby obě děti měly svůj pokoj.
Teď si připadám jako v paláci. Ještě jsem si to tam neupravila.
Teď zvelebuju domovy všem ostatním.
Máš báječný vkus. Určitě to bude vypadat úžasně.
Christine umí být fakt soucitná a lidi o tom neví.
Je to citlivý člověk.
Tak citlivá, že byste tomu nevěřili.
Jenže pak má ještě druhou stránku.
Takže buď je to fakt dobrá herečka, nebo je prostě
schizofrenní.
Nedávno jsem se bavila Jasonem
o svým návratu do práce.
- Těšíš se? - Strašně moc.
- A dělá ti něco starosti? - Ani ne.
S Mary teď spolu moc nemluvíme.
Je to divný, protože spolu v práci… No, teď už spolu asi všechny nevycházíme.
Máš ale pravdu. Bývaly jsme si všechny fakt blízké.
Dokud k nám nenastoupila Chrishell, fungovalo nám to tam o hodně líp.
Přestaň.
Fakt mě to vaše pitomý drama nebaví.
Ještě že mě máš ráda.
Máš, že jo?
- Mám. - Ještě že tak.
Tebe mám nejradši a ty to víš.
Dáte si tequilu?
Chápeš mě?
- Ahoj, dámy. - Ahoj.
Čau.
Zase mi začaly chodit ty falešné zprávy od vy-víte-koho.
A na světě je jen jeden člověk, kdo by to mohl být.
Chodí z falešného účtu.
„Říkáte si, jestli má Emma přítele? Já to možná vím.“
Koho to jako zajímá?
Nikdo ji nesleduje. Nikdo.
Já už jsem se s tímhle setkala, takže…
Nemůže to být nikdo jiný než Christine.
Píše mým kamarádům, mému bývalému…
Přesně to udělala předtím
a dokonce o tom řekla Mary.
Očividně je jím pořád posedlá,
nebo fakt nevím.
Ahoj, holky.
- Čau. - Ahoj.
Ahojky.
Na zdraví! ¡Salud!
Na zdraví.
Co tady řešíte?
Christine se vrátila ke svým starým kouskům.
Ona o tom neví.
Tak jo.
Když jsem začala chodit se svým bývalým, se kterým předtím chodila i ona,
začaly mi chodit bláznivé zprávy.
O tom, co zrovna dělá, a tak.
Chodily my celkem dlouho.
- Mary o nich ví. - Počkat. Cože?
A to ti psala Christine?
Já s Christine bydlela, když je posílala.
Každý den dostanu nějakou novou informaci
a je to čím dál tím šílenější.
Teď už fakt nevím, čemu a komu mám věřit.
Chrishelle a Emmu přímo terorizovala. Jakože doslova.
Hodně lidem fakt ublížila.
Začala šířit fámy o tom, proč jsem se doopravdy rozvedla.
Prý jsem třeba spala s hromadou lidí.
Což není pravda.
Ja svýho muže fakt milovala.
Byla jsem z toho zdrcená. A ona se mě snažila zničit.
Věděla, že když tomu lidi uvěří…
- Že když lidi uvěří, že jsi mrcha… - Zničí mě to.
Tak tímhle jste mě fakt šokovaly.
Já z ní mám pocit, že v životě nemá dost lásky.
Protože sama zničila všechny vztahy, které měla.
Aby ti lidi projevili lásku, musíš ji projevit taky.
Nenávistný člověk lásku čekat nemůže.
To je pravda.
A já se snažila, jak dlouho to šlo. Přehlížela jsem všechno, co dělala.
A když si to teď vybavím, říkám si, jak jsem ksakru mohla být tak slepá.
Musíš pochopit, že za sebou spálila všechny mosty,
takže teď potřebuje spojence.
A nám je všem jasné,
že ti to všechno vylíčí jinak.
Jen se prostě nenech obalamutit.
Tak jo, chtěla bych si připít.
Máme vás moc rádi. Díky, že jste s náma strávili den.
- Tak na lásku. - Díky!
- Na zdraví! - A lásku!
Díky za pozvání.
- Taky teď řeknu pár slov. - Tak jo. Do toho, zlato!
Vy jste se o ni pečovali dlouho přede mnou a Heather o vás strašně hezky mluví.
Moc rád jsem vás všechny poznal.
Slibuju, že se o ni budu vždycky dobře starat.
To doufám.
Zněl jsem dobře trapně, že?
Jo, to se ti povedlo.
Už se těším na tvůj svatební slib.
Právě jsi ho slyšela.
Jak to myslíš?
- Hele, musím s váma něco probrat. - Co je?
Mluvil jsem s Christine
a už se prý může vrátit.
Chce se vrátit.
A prý už teda nebude rozdmýchávat žádné drama.
Co kdyby se do kanceláře nešlo dostat
bez kontroly duševního zdraví?
Není to dobrý nápad?
Hele, nevyrazíme ji, protože odešla na mateřskou.
- Vrátí se. Ke svému stolu. - Cože? Jak jako „ke svému stolu“?
Ale ne.
To není fér.
- Všichni… - Ne, přes tohle nejede vlak.
- Tak my si přesuneme stoly a… - Klidně.
- Budu sedět vzadu. - A co nějaký kompromis?
Já vedle ní sedět nebudu. Já už jí mám dost.
Hele, pokud se bude dál chovat nepatřičně,
bude od nás muset odejít.
Nepřipravím ji ale o stůl a ani jí nezakážu se vrátit.
Odešla na mateřskou. Tečka.
Nikdo z nás nemá problém s tím, že má dítě.
Všechny jsme se ženy.
V tom ji samozřejmě podporujeme.
- Tvrdí, že se změnila, ale očividně… - Tak mi to řekla.
Chodí mi zprávy z falešného účtu.
Tobě tvrdí, že se změnila…
Hele, pokud dál bude působit problémy,
budeme ji muset propustit.
Pokud bude všechno při starém, vyhodíme ji, slibuju.
S Chrishell nebudeš mít dobrý vztah nikdy. To vám podle mě ujel vlak.
S Mary a ostatníma se ale udobřit můžeš.
Teď ale vidím, jak ti to v hlavě šrotuje. Chystáš se ji zničit.
Není hrdiny bez nějakého padoucha.
- Nebo jsem padouch já? - Ty jsi padouch.
- Máš pravdu. - Ty jsi ten padouch.
- I Joker měl pár přátel. - Přesně tak.
Panebože, je mi jich fakt líto.
To mně taky.
Překlad titulků: Veronika Kursová