A NETFLIX SOROZATA
BOLDOG SZÜLINAPOT, ZELDA & NIKO!
BULI
- Élvezd ezt a napot! - Azt akartam.
Sok pénzt költöttünk, sokat fáradoztunk.
Nem kell a dráma. Ha drámázni akar, drámázzon az irodában.
Nem fog drámázni. Nem fog!
Megint el kell viselnem a hülyeségeit.
"Azt csinálsz, amit akarsz. Keserítsd meg az életünket!"
- Csak boldoggá akarlak tenni. - Jó, akkor menjen el!
Miért viharzott ki? Köszöntem neki. Észre sem vett.
Ez rohadtul feldühít.
Más lenne, ha munkahelyi esemény lenne,
mert a csapat tagja. De ez nem az.
Ez a zárt baráti buli, és ő nem a barátunk.
Vanessa.
Mary dühös, hogy itt vagyok?
Nem tudom. Talán azt hiszi, hogy veszekedni fogsz Emmával.
Talán nem lesz baj, ha végre megbeszélnétek.
Szívesen beszélek vele, ha ez megoldja a dolgot.
Nem én... Ő engem nem érdekel.
Semmi bajom vele.
- Jól alszol éjjel? - Remekül alszom.
Ok nélkül van baja velem. Ennél kedvesebb már nem is lehetnék.
Bármit is tett, nem akadtam ki.
- Mindig helyesen cselekszel, igaz? - Nem. Nem mindig!
A helyes út túlértékelt.
Ez az! Baszki, ez az! Cseszd meg!
Az ablakomat püfölte, de én nyugodt voltam.
Annyira laza vagyok.
De... Tudod?
Most szültem. Nem érdekel Mary és a nyűgei.
Csak el akarom mondani Emmának, hogy mit gondolok.
Szia, Emma! Hogy vagy?
- Szia! - Szia!
- Beszélhetnék veled? - Persze.
- Menjünk! - Légy kedves!
- Tényleg? - Az vagyok.
Nem értem, miről beszélsz.
HEATHER
- Kösz, hogy beszélhetünk. - Aha.
Úgy érzem, hogy nem is ismernénk egymást. Csak beszélni akartam veled.
Túl vagyok rajta. Elegem van a látszatból.
Elegem van a kedveskedésből és a sok szarakodásból is.
Nyilván találkoztunk már.
Nem mondanám, hogy az volt az első találkozásunk,
amikor a pasimmal kocsikáztál.
Azt nem tartom valódi találkozásnak.
Hát én bemutatkoztam,
te meg az ablakomnál álltál,
és az elég kellemetlen volt.
Semmi baj.
Az évekkel ezelőtt volt.
Én is ezt mondom. Öt éve.
Most beszélgetünk, bemutatkozunk,
és ami történt, nem számít.
De az akkor is megtörtént.
Nem indítottunk a legjobban.
Sokáig azt hittem, hogy tudod.
Azt gondoltam, hogy kizárt, hogy nem tudod.
Ezért olyan elképesztő,
mert amikor tudomást szereztem rólad...
Március volt, emlékszem, és mindenki azt mondta...
Jason, Brett és a többiek is,
hogy augusztus óta nem vagytok együtt.
De tisztázzuk a történteket.
Elvittem a barátomat ebédelni.
Ő vette észre.
Sétáltatok az utcán.
Beültél a kocsiba.
Melléd álltam,
letekertem az ablakot,
és azt mondtam, „Nem tudom, mi folyik itt.”
majd azt, hogy keress meg.
Hogy „Küldök képeket, mindenről, ami érdekel.”
Csak a hazugság ömlik belőle.
Nem mondanám, hogy nyugodt volt, amikor az ablakomon dörömbölt.
Teljesen kiforgatja a történteket, a saját nézőpontja szerint,
és éppen erről híres.
Két és fél évig jártam a fickóval.
Úgy érzem, indokolt volt a reakcióm.
- Összetörtem, szomorú voltam. - Igen.
Életem szerelme a szemembe nézett,
és azt mondta, „Nem tudom, ki vagy.”
„Nem tudom, ki ez.”
Te talán átéltél hasonlót,
de velem ilyen még nem történt.
Hogy valaki azt mondta, „Nem tudom, ki az az ember”,
ez nehéz volt.
Megértem, és ezért mondom,
hogy megértelek. Akkor is értettelek,
mert én sem éreztem jól magam,
tudod?
Két és fél évig voltam vele.
Megkérte a kezem.
- Megkérte? - Igen.
Jézusom!
Nem mondta, hogy megkérte a kezed.
Megkérte, aztán visszakérte a gyűrűt.
Először hallom ezt.
- Nem tudtam, hogy megkért. - Igen.
Nem mondtam el senkinek.
Csak Davina tudott róla. Nem tudtam, mit csináljak.
Nekem is megkérte a kezemet,
és azt mondta, az volt az első alkalom.
Eltelt két hónap, és nem akartam elhinni, hogy jegyben jártok.
Arra gondoltam, hogy ugyanazt a gyűrűt adta neked.
Hiszen visszakérte.
Én nem...
Láttam a számlakivonatát,
és új gyűrűt vett.
- Jó. - Nem hiszem, hogy...
Amikor megkérte a kezem,
úgy tűnt, először csinál ilyet, szóval...
Mikor kérte meg a kezed?
Talán...
három hónappal korábban...
Három hónappal a történtek előtt.
Rendben.
Újra és újra hazudik.
Nagyon kényelmetlenül érzem magam.
Az exem csak az én kezemet kérte meg.
Én is tudom, az ismerőseink is.
Christine képzelődik.
Hagyjuk!
KÁVÉ
Hibiszkuszos limonádét kérek.
- Jó, és ön. - Én szójatejes lattét.
Ha felújítom a házat, ilyen színű lesz.
Újra divat lesz a 60-as évek hangulata. Nekem tetszik.
Aha. Nekem is.
Kösz, hogy eljöttél velem,
hogy Davináról beszéljünk.
Általában vonakodom második esélyt adni.
Persze mindenki megérdemli.
De az számít, hogy mihez kezdesz vele.
Pontosan. Ha jól teljesít, szuper.
- Ha nem, akkor... - Viszlát!
Igen, viszlát.
DAVINA
- Sziasztok! - Szia, Davina!
- Szia! Hogy vagy? - Jól. Te?
- Jól. - Megölelhetlek?
- Aha. Szia! - Szia!
Szia!
Kicsit kínos,
mert egy éve nem találkoztunk,
de a szerelése kicsit túlzás volt egy kávéhoz.
Alulöltözöttnek érzem magam.
Azért kértem, hogy gyere ide,
mert őszinte és egyenes beszélgetést szeretnék,
hogy minden világos legyen.
- Igen. - Megvolt az okom, hogy felvettelek.
Mindig is kedveltelek, jó ügynöknek tartalak.
A távozásodba is belementem.
Ez nem egy forgóajtó,
de támogatom a visszatérésedet,
ha mindenben egyetértünk.
Egyetértek.
A portfólióddal van csak gondom.
Remek házaid vannak West Hollywoodban,
de többet várok tőled a következő évben.
Kettő, nem szeretnék csiki-csuki helyzetet.
Jogos.
Értsd meg, ha nemet mondok, akkor az marad a válaszom,
mert egy dollárt sem pocsékolok
olyan házra, amiről tudom, hogy nem fog elmenni.
Nem csak portfóliót építünk. Eladjuk a házakat. Ez a célunk.
Szóval ezzel...
Amikor korábban nálunk voltál,
sokszor voltál negatív,
sokszor tűnt úgy, hogy szereted felkavarni az állóvizet,
és most szuper csapatunk van,
remekül megvagyunk.
Mindenki nagyon pozitív.
- Szeretnénk, ha beilleszkednél és... - Értem, Mary.
- Értem, de szeretném, ha... - Ez nem választás kérdése.
- Elmondhatom, mit gondolok? - Persze.
Próbáljunk meg esélyt adni egymásnak, jó?
És ne feltételezz rólam semmit csak azért, mert Christine a barátom.
Például az esküvőjén történtek miatt.
Vannak olyan helyzetek,
amikor nem lehet kimondani valamit.
- Tudom, hogy egyenes nő vagy... - Jogos.
De ha az érzésekről van szó, amikor valaki keresztülmegy valamin,
akkor hallgatsz, hogy ne bánts másokat.
Igaz. Nem kellett volna azt mondanom, érzéketlen és szükségtelen volt.
És beszélni akarok Chrishell-lel.
Bocsánatot akarok kérni tőle.
Sosem könnyű, ha mások kritizálnak.
Kezdjük tiszta lappal, jó hozzáállással,
de szeretném, ha jobban megismernének,
ahelyett, hogy folyton arról beszélnek, milyen negatív vagyok.
Nem hibáztathatnak mindenért. Ez nem csak az én hibám.
OLIVETTA
- Szia, szívem! - Szia!
Hogy vagy?
- Jól. Hogy vagy? - Örülök, hogy látlak.
- Remekül nézel ki. - Te is.
Mindig megdöbbenek, amikor meglátlak.
- Szülés után én is így akarok kinézni. - Így fogsz.
- Ígérem. - Hogy vagy?
- Cuki ez a hely. - Hogy van a kis Christian?
- Jól. Olyan jó. - Igen?
Hagy aludni?
Nem igazán, de sebaj.
Ez van.
- Kérsz egy koktélt? - Mit iszol?
- Vörösbort és jeges teát. - Alkoholmentest kérek.
- Alkoholmentes. - Alkoholmentes.
- Legyen. - Nem iszol?
Még nem boldogulok a tápszerrel és a mellszívóval,
úgyhogy még várok vele.
Mióta anya vagyok,
nem öltözöm olyan ribancosan.
Sokkal felnőttesebb lettem, de...
Ugyan, kit akarok átverni? Nem, ribanc maradtam.
Csirió, édesem!
Csirió! Örülök, hogy látlak.
Nagyon hiányzol.
Örülök, hogy találkoztunk a kutyapartin.
Láttam, hogy beszéltél Emmával. Szerintem nagyon jól tetted.
Hidd el, Emmával volt a legkevesebb problémám a bulin.
Mary egyszer csak kiviharzott.
Teljesen megdöbbentem. Annyira meglepett.
Tudomást sem vett rólam.
Régóta nem beszélünk. Nem tudtam, hogy állunk egymással,
nem értem, miért...
Felállt és kiviharzott,
mert ugyanazt a levegőt szívtuk.
Szeretnék a barátja lenni, de mindig...
másokat véd,
pedig mással nem volt ilyen hosszú a barátságom.
Mary múltja is azt mutatja,
hogy ha megismer valakit, gyorsan kötődni kezd hozzá,
rólam pedig megfeledkezik.
A hűtlensége fájt a legjobban.
És örülök, hogy te, barátom,
és Maya barátnőm ott voltatok,
mert idegennek éreztem magam.
Azt gondolom,
mivel én mindig a jót feltételezem másokról,
hogy el kellene mondanod Marynek, hogy mit érzel, hogy hiányzik,
és hogy sokat jelent neked,
hogy sokáig barátok voltatok.
Egy próbát megér.
Néha csak panaszkodni akarok,
mert nem igazán...
Nem beszélek Maryvel.
Mit nyersz azon, ha nekem mondod el, hogy mit érzel,
ha szereted őt?
Semmit sem nyersz,
mert nem tudja, mit érzel.
Értsd meg, hogy én középre szorultam,
ami kellemetlen volt,
szóval jobb, ha megtudja, mit érzel, Christine.
Akkor is, ha nem lesztek újra barátok.
Aha.
OLIVETTA
OPPENHEIM GROUP
Jason, be akarok hozni egy ingatlant Studio Cityből.
280 négyzetméter.
Nagyon modern.
- Modern,-kortárs. - Udvar, medence vagy...?
Szép medence, szép nagy udvar, a Hillshez képest.
És szép parkos, szóval...
Megnézem.
Lányok, úgy izgulok.
Mondtam, hogy Simu Liuval dolgozom.
A Marvel szupersztárommal. Ma bejön az irodába.
- Tényleg? - Aha.
- Hogy találkoztál vele? - Vicces.
A közösségi oldalakról ismerem, és kiderült, hogy van egy közös barátunk.
Éppen házat keres.
- Nagyszerű. Szingli? - Igen.
Vele vacsoráztam, szuper fickó.
- Olyan kedves. - Imádom!
A legújabb Marvel-film
főszereplője.
Régen ebben az utcában házaltam.
Lehet, hogy te is kifogsz valakit.
Nekem egyszer Keanu Reeves nyitott ajtót.
Pár hónappal később olvastam, hogy egy nő ült a nappalijában.
- Betört? - Csak leült a nappaliban.
Talán Christine volt az! Viccelek.
- Mi? - Viccelek!
Tőle kitelne.
Nem bírom!
Maya annyira édes és ártatlan a kis cuki akcentusával,
de olyan gonosz tud lenni.
Sose változz meg, Maya!
Jesszusom! Szia!
- Sziasztok! - Szia!
Lányok, ő Simu, akiről meséltem.
- Isten hozott! - Szép hely. Köszönöm.
- Hogy vagy? - Jól. Megvagyok.
- Jó, hogy látlak. - Mi újság?
- Jason. Örvendek. - Nagyon örülök.
- Gratulálok mindenhez. - Kösz. Köszönöm.
Simu Liu egy kanadai színész, aki meghódítja Hollywoodot.
Ő a Marvel legújabb sztárja,
és annyira izgatott vagyok, hogy velem akar dolgozni.
- Ő itt Mary, Emma és Maya. - Szia!
Szia! Nagyon örvendek.
- Örvendek. - Gratulálok!
Köszönöm.
El sem hiszem, hogy tényleg itt vagyok.
Örülök, hogy itt vagy.
Szuper, főleg, hogy a Twitterről ismerjük egymást.
- Igen. - Elég régóta.
A közösségi médiából ismerjük egymást, és van egy közös barátunk,
aztán a többi már jött.
És most itt vagyunk, hogy keressünk neked egy házat, ami...
- Igen. - Ez nagy előrelépés, nem?
Hatalmas!
Már 2019-ben kiválasztottak a szerepre.
Akkoriban más irányba haladtam,
de most úgy alakult az életem,
hogy szükségem van a magányra,
és egy helyre, ami az otthonom lehet,
ami azt mutatja, hogy milyen sokra vittem.
Fontos, hogy megoszthassam a családommal,
szóval a vendégszoba nagyon fontos.
Az ára legyen hat és nyolc között?
- Rendben. - Az jó ár.
De rugalmas vagyok, főleg, ha találunk egy jót.
Mi az, amit nem szeretsz, és mi az, amit igen?
Mivel a hideg Kanadából származom,
ahol nincs értelme a medencének...
Sosem volt medencénk és...
Ha Kaliforniában fogok élni, akkor kell az is.
Oké, medence, semmi gond.
- Ilyen árral lesz. - Rendben.
Ugyanilyen fontos, szinte elengedhetetlen...
Hoppá!
- Bocs. - Semmi gond. Jól vagy?
Az én hibám. Próbáltam cuki lenni.
Bejött hozzám egy nagy sztár, és túlzásba estem.
- Sajnálom, Simu. - Semmi gond. Jól nézel ki!
- Oké. - Szívesen...
Tudom, hogy ez nehéz, de szeretnék egy kosárpályát.
- Nagy rajongó vagyok, imádok játszani. - Oké.
Tudom, hogy nehéz ilyet találni, ezt megértem.
Esetleg megépítenéd te?
- Persze. - Ha van hely.
Nincs sok kosárpályás ház,
de körülnézek.
Köszönöm.
- Rendben. - Köszönöm.
Ennyi pénzből megoldható,
de nincs sok időd, igaz?
- Igaz. - Pár hónap.
Megpróbálok találni valamit a héten,
amit megnézhetsz.
- Szuper. - Nem akarok csalódást okozni.
- Úgy izgulok! - Hadd mondjak valamit.
A ház, ahol a kutyaparti volt...
- Eladtad? - Most. Igen.
- Jézusom! - Mennyiért?
Hétmillió.
Miért nem harangozol?
- Túl menő vagy hozzá? - Túl másnapos.
Nem sűrűn van dolgom olyan szerény és sikeres ügyféllel,
mint Simu.
Jason, ez most nem rólad szól. Most én jövök.
Olyan idegesítő!
Akkor csináljuk ezt, ha lezárul egy eladás.
- Harangozol? - Igen.
- Én is akarok. - Nem, én!
- Rendben. - Jó móka.
- Majd én! - Füleket befogni!
- Hangos. - Ez az! Mehet!
Sajnálom!
Semmi baj.
- Ez az. - Adj bele mindent.
Mindent beleadtál. Köszönöm.
Remek volt.
- Csodálatos otthont találunk neki! - Csináljuk!
- De aranyos vagy! - Király leszel!
Úgy izgulok!
Nem is hinnéd, mekkora filmsztár.
- De aranyos vagy! - Te jó ég! Ne!
Miért pirultál el? És te is.
BEVERLY BOULEVARD
W 5TH ST., LOS ANGELES 5 HÁLÓ 6 FÜRDŐ 355 NM
ÁR 3 600 000 DOLLÁR
JUTALÉK 108.000 DOLLÁR
- Szia, szépségem! - Szia. Hogy vagy?
Jól. Jézusom! Gyönyörű ez a ház.
Ugye?
- Örülök, hogy eljöttél. - Köszönöm a meghívást.
Mikor épült ez a ház?
- Hét éve. - Hét éve.
Igen. Az emeletet átalakították, hogy két főháló legyen.
- Fent két főháló van. - Imádom.
- A gardróbok hatalmasak. Szerintem... - Tökéletes!
- Tudom. - Igen.
Sokan mondják azt,
hogy „Tetszik a ház, de a gardrób olyan kicsi.”
Ez vonzó lesz a fiataloknak, olyan...
- Pároknak. - Pároknak és szingliknek.
- Igen. - Mindegy.
Pár apróság, hogy szín is legyen.
Nem kell sok, de attól jobb lesz.
Igen. És mi újság? Napok óta nem láttalak.
- Igen. - Történt valami?
Nos, nem sok.
A lányokkal nem találkoztam.
Csak Christine-nel.
- Tényleg? - Aha.
Elbeszélgettünk,
és szóba hoztam valamit,
ami szerintem fontos.
Nem, nem rossz.
Szerintem még mindig szeret téged.
Mary és Christine olyanok voltak, mint a testvérek.
El tudom képzelni, hogy szép barátság volt,
de most nagyon haragszanak egymásra.
Az élet túl rövid.
Én mindent megadnék azért, hogy újra a nővéremmel lehessek.
Ha esetleg leülnétek beszélgetni...
Mindig próbálom a jót látni az emberekben.
Én már túl vagyok ezen.
Nem bírom a hangulatváltozásait,
és úgy gondolom,
azért, mert összezavar.
Azt mondja, hiányzom neki, de nem hív meg a babaváróra.
Téged meghívott, pedig alig ismer,
de engem nem.
Ez komoly? Hiányzom és szeretsz,
de olyan dolgokat csinál napi szinten,
ami teljesen ellentmond ennek.
Nem szeretem ezt a negatív energiát.
Nem vagyok hajlandó újra elviselni.
Évek óta ez megy, és állandóan elárul.
Velem nagyon édes és kedves.
Persze, ez a módszere.
Egy ideig nagyon kedves,
de aztán már nem.
Christine azt mondta, hogy a hűség nagyon fontos neki.
Fontos, hogy csatlósai legyenek, akik ugranak neki.
„Ha nem kedvelsz valakit, én sem.”
Különböző okokból lesz mérges valakire,
szerintem azt sem tudja, mi az a hűség.
Én hűséges barát vagyok, újra és újra esélyt adtam neki.
Úgy érzem, hogy te végeztél vele,
de mi lenne, ha mégis beszélnél vele, hogy talán...
Nem akarok.
Tudom, hogy milyen, és én nem kérek ebből.
Mit tennél, ha azt mondaná, hogy beszélni akar veled?
Ne beszélj! Ne! Állj!
Az álláspontom nem változik.
Nem akarom, hogy bárki közbelépjen,
mert itt nincs mit rendbe hozni.
Nem akarok tőle semmit.
Kérlek, maradj ki ebből.
Értem. Rendben. Nagyszerű.
Nehéz olyan embert találni, aki magabiztos egy sikeres srác mellett.
Sokan nagyon bizonytalanok.
Mi? Vicceltem.
Ha egy sikeres ember
azt mondja, hogy vett egy házat,
amiről kiderül, hogy hárommillió volt, akkor mindenki megilletődik.
Sok pénzt kell keresniük, hogy elfogadják,
hogy ilyen dolgokat veszel.
Nehéz olyat találni, aki támogat abban, amit csinálsz.
- Igen. - Romain jó ebben.
Büszke rám, de aggódom érte.
Nem érzi rosszul magát? Ha felajánlom, hogy fizetek, nemet mond.
Házasok vagytok, az más. Nem a barátod.
Oké, hölgyeim!
Emlékeztek, hogy beszéltünk Davina felvételéről?
Úgy döntöttem, hogy visszajöhet.
- Szerintem értékes. - Mármint problémás?
- Nem. - Rosszul hallottam. Bocs.
Szóval fogadjátok vissza!
Nagyon jó portfóliót fog hozni,
és beszéltem vele az irodai dinamikáról és...
- A hozzáállásról. - A pozitív hozzáállásról.
- Mit mondott? - Azt mondta, pozitív lesz.
Nem örülök, hogy visszajön,
ha őszinte akarok lenni.
Azonban ha visszajössz az általunk teremtett rendszerbe,
akkor alkalmazkodnod kell,
mindent úgy kell csinálnod, ahogy mi csináljuk,
mert ha nem, mehetsz.
Fogadjátok be a csapatba,
és támogassátok.
Oké?
Rendben.
- Te vagy a főnök. - Mikor kezd?
Most? Ma?
- Aha. - Ma?
- Ma. - Jó.
Szereti a drámai bejelentéseket, hogy ne legyen...
Időnk alkalmazkodni.
- Csak szóltam. - Két perccel előtte.
Ismered Davinát?
Futólag. Nem mutatkoztunk be egymásnak.
Helló!
- Szia! - Szia!
Hola!
- Szia! Jó, hogy látlak! - Hogy vagy?
Jól. Mi a helyzet?
Üdv újra itt!
Őszintén? Nagyon...
ártatlannak tűnt.
Mintha a Barbie babára templomi ruhát adtak volna.
Pont úgy nézett ki.
Hogy vagy? És még mi újság?
Jól.
Befejeződött a projekt, amin dolgoztam,
és azt beszéltük Brett-tel és Jasonnal,
hogy inkább családi házakra fogok koncentrálni,
és van egy ügyfelem, akinek szuper háza van a közelben,
arra gondoltam, szuper lenne, ha veletek dolgoznék,
ha újra visszajöhetnék.
Hogy vagy?
- Jól. - Jól?
- Igen, nagyon... - Elfoglalt vagy?
- Igen, de ez nem baj. - Igen.
Davina, hol fogsz ülni?
Nem tudom. Talán a kanapén? Nem tudom.
- Az kényelmes. - Van egy asztal.
És ez? Ó, Vanessa. Nem.
Tudom, hogy új vagyok, de nem mondok le az asztalomról.
- Tessék. - Davina, van asztalod.
- Menő. - Igen.
- Kicsit rendetlen. - Köszönöm.
Mi a helyzet, Vanessa?
- Jól érzed magad? - Nagyon.
Vanessa az asztalomnál ül,
de nem ezen múlik, hogyan teljesítesz.
- Üdv az Oppenheim Groupnál. - Köszönöm.
Üdv újra itt!
Nem érzek negatív energiát Davinától,
csak olyan furát.
- De szólj, ha tudok segíteni. - Köszönöm, Davina.
- Chrishell. - Igen?
- Beszélhetnénk? - Aha.
- Itt? - Igen, miért ne?
Azért akartam beszélni veled,
mert tudom, hogy a múltunk nem a legjobb,
és bocsánatot akarok kérni.
Őszintén sajnálom, hogy megbántottalak,
és nem ez volt a szándékom.
Meggondolatlanul beszéltem, amivel bántottalak,
sajnálom, hogy megsértettelek.
- Tényleg. - Rendben.
Köszönöm. Mármint...
Értékeltem volna.
- Persze. - De ez már régen volt.
Őszintébb lett volna, ha akkor mondod.
Őszintén sajnálom. Szeretném, ha megértenéd a helyzetemet.
Semmit sem tudtam, úgy éreztem, nem voltál őszinte velem,
és én sem voltam az, tudod?
Azért, mert a nyilvánosság előtt zajlott a válásom,
és nem voltunk barátok.
Ha egy sima beszólás lett volna, nem lenne gond,
de folytattad, miután többször kértem, hogy állj le.
Ezért bántott, mert nagyon nehéz volt akkor.
Csak túl akartam élni azt az estét.
Többször kértem, hogy hagyd abba.
Mintha örömödet lelted volna benne.
- Beteg módon. - Nem okozott örömet.
És miért kellene bármit is elmondanom neked?
Nem tudom, mi mást tehetnék még, de bocsánatot kérek.
- Mi történik? - Szerintem bocsánatot kér.
Remélem, túl tudunk lépni ezen.
Talán máshogy is megismerhetjük egymást.
Nem hiszem, hogy be fogjuk fonni egymás haját,
de nem is kell.
Szeretnék egy esélyt,
mert úgy érzem, sokan elítélnek azért, mert Christine a barátom.
- Ez nem tisztességes. - Aha.
Ha semmit sem tettél volna, nem lennél ilyen helyzetben.
- A tetteid miatt ítéltelek el. - Persze.
- Ezért vagyok itt. - Értékelem a bocsánatkérést.
- Oké. - Ölelés.
Köszönöm.
Sosem volt részem még ilyen kínos ölelkezésben,
de ha már a külseje új,
akkor talán próbálja megtalálni önmagát,
szóval meglátjuk, mi lesz.
Az új energiára.
Ez az! Szuper!
BEVERLY HILLS
SOFITEL
- Hű, ez fantasztikus, srácok. - Ez gyönyörű.
Christine úgy vonul, mintha kifutón lenne.
Ugye? Igen!
- Nagyon szép, hölgyeim. - Imádom a virágokat.
Régen mindig ide jártam.
- A gyerekek nélkül. - De hiányzik.
El sem hiszem, hogy négy hete szültél.
- Tudom. Én sem. - Hihetetlenül nézel ki.
- Csodásan nézel ki. - Olyan dögös vagy.
- Köszönöm. - Mint egy idegen.
Tudom, mert olyan fura vagyok.
- Hogy vagy? És CJ? - Jól van.
Olyan jó.
Egyáltalán nem nyűgös.
Biztos szuper anya leszel, és mindenben megtalálod az egyensúlyt.
Nagyon szenvedek. Van itt egy pár,
akik smárolnak, mindjárt szexelni fognak azon a kanapén.
Nézzétek! Nagyon undi.
Ki ne törjön a nyakam!
Hú, ez aztán nem semmi. Aha.
Rég viselkedtem így nyilvánosan.
Szerintem sosem voltam ilyen.
De jobb, ha vigyáznak,
különben kilenc hónap múlva máshogy fog festeni a dolog.
Heather partit rendez, hogy megünnepelje a szerelmét Tarekkel.
Egy jachton lesz. Jöttök? Egy-két hét múlva.
- Nem hívtak meg. - Nem tudtam róla.
- Téged? - Nem.
- Tényleg? - Hoppá! Jó. Hagyjuk!
- De Heatherrel jóban vagy. - Nagyon jóban.
Talán azért, mert nem jártál be, és...
Talán, de Christine-t miért nem?
Jóban vagytok, nem?
Azt hittem, hogy jól megvagyunk.
De amióta a vőlegényével van,
kizárólag az ő világában él,
engem pedig magamra hagyott.
Meghívtam Heather-t a babaváróra. Nem jött el, de meghívtam.
Nem igazán tudom, mit csináltam rosszul.
Tarek miatt van, nem Heather miatt.
- De miért? - Mert mondtam pár dolgot.
Láttam az egyik interjúban.
Sokat foglalkozik veled a sajtó, Tarek. Szívesen.
Én nem tettem semmi rosszat.
Nevettünk. Nem gondoltam, hogy megsértődik.
Én sem, de tudod, milyen érzékeny.
- Nagyon érzékeny. - Nem lesz baj.
Rég találkoztunk,
mert Mary is átvette tőle, hogy kizár az életéből,
úgyhogy nem találkozunk.
Ünnepeljük meg, hogy visszatértél.
- Jó. - Várj!
És hogy ment?
Ideges voltam, nem tudtam, mire számíthatok,
de nagyon jó volt és a hangulat sokkal jobb volt.
Jó hangulatban voltam.
- Remek volt. - Nagyon jó.
- Vanessa édes. Annyira cuki. - Igen.
Emma is ott volt, ő is kedves volt.
Milyen volt Chrishell-lel?
Hallottam, hogy bocsánatot kértél.
Félrevontam és elmondtam, hogy „Tisztázni akarom a dolgot,
bocsánatot kérni, nagyon sajnálom a történteket”,
erre azt mondta, hogy nem vagyok őszinte.
- Aha. - Köszönjük szépen!
Én próbálkozom, tudjátok? Nem tudom, mit tehetnék még.
Olyan keserű, nagyon sajnálom őt.
Borzalmas, de ne vedd magadra.
Remélhetőleg majd alakul a dolog.
- Csirió! - Csirió!
Az új hangulatra?
Igen!
Rendben.
Olyan szép.
Igen, az ügyfeled imádni fogja.
- Imádom. - Ugye?
Visszavonták az ajánlatot French házára, és ez olyan frusztráló.
Remélem, hogy Emma ügyfelének tetszeni fog,
ajánlatot tesz, és leteszi az előleget is.
Öt hálószoba van,
és itt van vendégház is, a stúdió odalent van,
és van egy lakás is.
- Hű, ez nagy. - Igen.
Ez lenyűgöző!
Imádom.
Ide lehet vendégeket hívni.
Ha már itt tartunk, a kutyaparti...
Igen, érdekes volt.
Igen, ez az év megállapítása.
De mi történt?
Ehhez le kell tennem a táskámat.
Próbáltam tisztességes lenni, és meghallgatni őt,
hiszen nemrég szült.
Azt gondoltam, talán megváltozott, jobb ember lett,
de végig hazudott.
Mit mondott?
Hogy a közös exünk megkérte a kezét.
- Tudom. Lehet, hogy most elájulsz. - Mi?
Sosem volt gyűrűje. Nem jártak jegyben.
Még lakáskulcsot sem adott neki,
olyan őrült volt.
Arcátlan hazugság volt.
Kössük rá a hazugságvizsgálót, de az tönkre is menne.
Érted? Ez...
Istenem! Hol a gyűrű?
Azt mondta, nem tudta, hogy ugyanazt a gyűrűt adta-e nekem.
Nekem nem kitalált gyűrűt adott. Hanem igazi, nagy gyémántot.
Mi? Jasont és Brettet kínozta azzal,
hogy segítsenek neki kiválasztani a tökéletes gyűrűt.
- Tudom. - Erre azt mondja...
És csak Davinának mondta el.
Davina nem... Várj! Davina nem is dolgozott nálunk.
Köszönöm, Mary.
Köszönöm. Tudom.
Odajött... Istenem!
Sehogy sem áll össze.
Christine másfél évig járt a sráccal,
mielőtt Davina felbukkant,
szóval hazugságon kaptuk.
Áldozatnak próbálta beállítani magát,
pedig annyira távol áll ettől.
- Miért nem tud normális lenni? - Nem bír magával.
Mondhatta volna azt, hogy féltékeny és dühös lett,
mert még nem tette túl magát rajta,
és kiborult, amikor meglátott minket.
- Valószínűleg ez történt. - Ez jobban esett volna.
Már nem voltak együtt,
és miért is nem?
Nem miatta.
Vegyük át a dolgot.
Nem tudom, miből gondolja, hogy megúszhatja ezt,
ha mindenki tudja az igazságot.
Senkit sem szoktam sokáig utálni,
de miért kell hazudnia?
Csak annyit kellene tennie, hogy nem cseszi el a dolgot.
Én olyan kedves vagyok. A gyerekre is vigyáznék.
Még... Komolyan!
Christine nagyon féltékeny típus, és szerintem azt hiszi,
hogy elvettem tőle azt az életet, amit magának akart,
a fiút, akit akart,
és tönkre akar tenni azzal, hogy csalárdnak állít be,
de ez nem igaz.
Nem tudja elengedni.
Nem tudom, miért gondolja helyesnek ezt a viselkedést.
Alig vártam, hogy veletek dolgozhassak.
- Jó csapat voltunk. - Szeretünk téged.
Tudom. Imádok itt lenni, de miatta mindenki feszült.
Látom, ahogy mindenki megváltozik.
- Tudom. - Mindenki.
Aki csak veszélyt jelent rá, azt terrorban tartja.
Ennek sosem lesz vége.
Nem akarok ilyen környezetben élni.
Senki sem érdemli meg, hogy összezárják egy toxikus emberrel.
Remélem, Jason és Brett is megértik ezt,
de én bedobom a törölközőt.
Nem akarok vele dolgozni,
el fog jönni az a pont, hogy én megyek, vagy ő.
A feliratot fordította: Csányi Edina