EN NETFLIX-SERIE
SÖK I DITT INRE
JAG ÄR KÄRLEK JAG ÄR HEL
Andas ut.
Nedåtgående hund.
Bra, vackert. Starka armar.
Jag är inbiten ryttare, men kunde ju inte rida under graviditeten,
så jag började lära mig yoga.
Höger ben upp, kom ned och till stående.
Jag mår bra, det är bra för kropp och själ, och jag älskar det.
Lossnade hårförlängningen?
Och så måste man hålla sig vig för sex i största allmänhet.
För handen igenom och runt och låt händerna mötas.
Flytta vänster fot mot höger fot.
Flytta vikten till vänster ben,
och medan du andas in reser du dig sakta upp.
Ta den tid du behöver. Graciöst.
-Hejsan! -Hej.
-Tänk inte på mig. -Fint att ses.
-Framåt, andas in. -Hur är det?
-Bröstet ut. -Bra. Själv?
-Andas ut. -Bra.
-Herregud. -Ja.
Pressa ned underarmarna, nästan lyft huvudet från golvet. Jättefint.
Hur är läget, Davina?
Jag vill bara kolla hur det är med dig, men det är tydligen toppen.
-Jag mår bra. -Du är ormmänniska, helt otroligt.
Du skulle kunna jobba på Cirque du Soleil.
Eller hur? Jag tycker att jag fattar grejen nu.
Christine är en imponerande mamma.
Hon står på huvudet och gör helt galna yogaställningar. Helt galet.
Nu ser jag hur du blev gravid.
-Namaste, det var underbart. Tack. -Namaste. Tack.
Jag fattar inte hur hon klarar det, jag har verkligen ingen aning.
Hur känns det i allmänhet, bra?
Det är bra. Fast vissa dagar är jag helt slutkörd.
-Annars är det bra. -Har alla hört av sig?
-Har alla gratulerat dig? -Alla utom Chrishell.
Men det förvånar inte. Och Mary och jag var ju jättetajta förut,
och hon har skrivit ett sms, och det var det.
Sen dess har jag inte pratat med henne, men det är som det är.
Heather och jag har messat lite, men har inte setts så mycket.
-Amanza och jag har snackat. -Hon ringer mig också. Hon är rar.
Maya är ju toppen, vi snackar mycket.
Hur är det på jobbet, då?
Projektet jag jobbade på, det är typ avslutat nu.
Så jag är i tillbaka i frågan "vad ska jag göra nu?"
Jag saknar dig, det vore toppen om du kom tillbaka.
-Jag saknar dig också. -Vad tror du?
Jag funderar på att komma tillbaka, men jag tänker inte bli mobbad av Jason.
När jag lämnade Oppenheim Group var det spänt med tanke på 75-miljonersobjektet.
Det såldes inte, men jag tyckte inte att han stöttade mig, så det började inte bra.
Jag har skapat mig ett rykte för väl prissatta hus.
-Jag är också mäklare, det är mitt rykte. -Men det är Oppenheim Groups objekt.
-Det är mitt ansikte där ute. -Och det bör det inte vara längre.
-Kan du och Jason jobba ihop, då? -Jag tror att det finns en möjlighet.
Han tar in fler och fler på kontoret,
så jag hoppas att han inte säger att alla platser är tagna.
Jag måste väl snacka med honom, då? Och ju förr, desto bättre, va?
RUBIES + DIAMONDS TE OCH KAFFE
Jag kör ofta förbi, men har aldrig varit här.
Samma här, men jag älskar namnet. Det känns som om det passar väldigt bra.
-Hejsan! Hur är det? -Bra tack, och själv?
Bra.
-Jag tar en dubbel espresso. -Absolut.
Och jag tar en iced chai tea latte med espresso och havremjölk.
Slå er ned, så kommer de.
-Tackar! -Jaha…
-Jaha, hur har du haft det? -Bra.
-Det är snart hundarnas födelsedagsfest. -Jason vill satsa fullt ut.
Niko börjar ju åldras och Jason oroar sig nog för hur länge vi får ha honom kvar.
-Så han vill satsa… -Han vill att Niko ska må bra. Fint.
-Jag kommer, så klart. -Jag vet inte om hundarna fattar.
Men de gillar leksaker och godis. Jag längtar verkligen.
Jason och jag har delad vårdnad om våra hundar Zelda och Niko sen vi dejtade.
Så nu ska vi ha födelsedagsfest för dem.
Det är bara några dagar mellan dem, och det ska bli så kul.
Vi ska bjuda in alla vänner och ses i lugn och ro utan somliga på kontoret.
Det kändes lite underligt att Christine kom in härom dagen.
Jag fick lite blackout, jag såg en rosa överstrykningspenna.
Det svartnade bara: "Herregud!"
Jag börjar darra så fort hon kommer, och bara: "Vad ska hända nu?"
Jag visste inte om jag skulle behöva hjälm, jag bara satt där och var snäll.
-Men hon känner dig tydligen inte. -Nej, vi sågs visst där.
Hon har visst glömt hur hon bankade på min bil.
Christine ville inte ta ansvar för det, utan låtsades som om inget hade hänt.
Så vi sågs visst inte när hon bankade på min bil och skrek som en dåre.
-Tack så mycket. -Tack.
Hon spelade ju bara dum, men det kan hon ju få göra om hon vill.
Hon angrep dig i alla fall inte, så det var ju bra.
Jag trodde ju att man mognade lite av att föda barn, att man slutade vara sån.
Men så sa hon "trevligt att ses" och gav mig en kram…
Spelet fortsätter.
Spelen tar bara inte slut, och det är så sjukt.
Att Christine spelar dum är ett av hennes tricks för att få som hon vill,
och jag är så himla less på hennes fåniga spel.
Jag vet inte vad jag ska göra, alla håller barnet, borde jag ha försökte göra det?
Men hon bjöd mig inte till sin babyshower, så jag ska väl inte rycka åt mig barnet.
Det vore ju opassande, så jag visste inte vad jag skulle göra.
Samma här, jag visste inte vad jag skulle göra.
Och att hon pratade med mig och inte dig är ju superunderligt.
-Hon är arg på mig på grund av dig. -För att du är vän med mig!
Jag hoppas hela tiden: Barnet kanske får henne att mjukna.
Hon kanske får viktigare saker att tänka på och inser: "Gud, så dumt av mig."
Det driver mig till vansinne.
Så mycket går bra för mig nu,
så jag tänker inte låta en negativ person frånta mig nåt av det.
Ska man släppa in nån man inte litar på i sitt liv, en negativ person?
Jag vill inte hantera sånt, jag har så mycket som är bra.
Jag vill fokusera på det. Är nåt negativt…
-Jag kan inte hålla på med sånt. -Precis.
Hej! Välkommen, kom in.
-Amanda. Trevligt att ses. -Jason. Detsamma.
-Tack för att du kom. -Hej, tack för att du kom.
Jag bjöd in Jason till Rangeleys hus för att visa ett möjligt nytt objekt
och presentera honom för klienten och se om objektet kan passa Oppenheim Group,
och om vi kan samarbeta igen.
Fint hus. Å, jättefint hus!
-Å, så du gillar det? -Ja. Är du inredare, eller?
Nej, men jag har lagt ner själ och hjärta på det över lång tid.
DAVINAS OBJEKT
3 SOVRUM, 5 BADRUM, 215 KVM
PRIS: $3 350 000
PROVISION: $100 500
Härligt eget, jag älskar baren.
-Tack! -Jag tänkte att den skulle slå.
-Ta en titt på köket. -Ja, det här var min vision.
-Snyggt jobbat här, det är underbart! -Jag tar åt mig allt beröm.
Jag gillar hyllorna och LED-lamporna undertill,
och hur du matchat träet. Gillar det verkligen.
Jag skulle vilja diskutera pris med er.
När jag får se ett så här välhållet, välinrett och väl smyckat hus…
Runt 75 miljoner?
Ja, prisidén brukar bli lite orealistisk.
-Jag vore väldigt nöjd med 4,2. -Det tror jag säkert att du skulle vara.
Vad tycker du?
Det vore ett rekordpris per kvadratmeter om vi fick fyra miljoner här.
-Märkligt nog håller jag med dig. -Det är märkligt med vår bakgrund.
Jag tycker att 3,995 är mer rimligt för husets storlek och allt extra.
Det skulle kännas fel med tanke på den tid och kraft,
all passion och alla pengar jag har satsat.
Man kan lägga 600 000 dollar på att fixa ett katastrofhus och öka värdet stort.
Men du köpte ett rätt nytt hus som du gjorde om.
Det var jag medveten om, och jag inser att mina val inte passar alla
och inte ökar husets objektiva värde, men vi behöver bara en som gillar det.
-Gud, inte den repliken! -Vi behöver bara en köpare!
-Nej, allvarligt, jag har tilltro… -Den värsta meningen i mäklarbranschen.
Tvillingsjälar och köpare: Man behöver bara en.
Hon är en rådgivare, jag är också en, och nu har du fått råd: Gör som du vill.
Jag hör vad ni säger och ska låta er se er om.
Jag har lite att göra där uppe. Säg till om det är nåt.
Tack, Amanda.
-Ska vi gå ut och prata? -Visst.
Kolla, så charmigt. Det är verkligen avskilt, det är fint.
-Javisst. -Framsidan var också klart avskild.
-Hur är det på kontoret, hur mår alla? -Bra, alla verkar ha det jättebra.
-Och Chrishell hittade visst nåt? -Ett episkt hus, perfekt för henne.
-Och på en så öde marknad! -Jag vet inte hur hon lyckades.
-Och du representerade henne i köpet? -Jag hjälper så klart alla jag kan.
Men superfrustrerande för henne, hon är så stolt och så är det jag som får beröm.
Hon blev med all rätta upprörd. Hon kan ha en köpare här.
-Det är ett Oppenheim-objekt. -Det är det.
Allvarligt, det är helt rätt för oss.
Jag slutade ju för en öppning hos den andra mäklaren, men det är nu avslutat.
Konsultuppdraget är avklarat. Det kändes väldigt mycket "storföretag" där,
och även om jag fungerar bra där, så älskar jag närheten, tillgången till dig
och kamratskapet ni har i Oppenheim Group.
Jag saknar det, och jag tycker att vi borde prata om hur jag ska komma tillbaka.
Jag är öppen för att ta den diskussionen.
Ett irritationsmoment innan du gick var ett övervärderat objekt.
-Det var ett frustrerande samtal. -För oss alla.
På många nivåer.
-Han vill ha 75 miljoner. -Herregud.
Jag vet.
Det är alldeles för dyrt, allt vårt slit kommer att vara förgäves.
Vi behöver ju bara en köpare.
Nej, det är nästan pinsamt att lägga oss så högt.
Det tycket inte jag.
Jag vill inte att vi hamnar i det läget igen, med det här eller nåt annat hus.
-Jag vill inte heller hamna där igen. -Precis.
Du, det är helt klart nåt att tänka på.
Jag har alltid gillat dig, men jag vill tänka igenom saken, okej?
Det får inte bli en regel att sluta och sen komma tillbaka.
Det förstår jag.
Men jag måste bara dra det med gruppen och så.
Självklart.
5 SOVRUM, 6 BADRUM, 770KVM
PRIS: $13 995 000
PROVISION: $419 850
-Hej! -Hej, hur är det?
-Välkommen, trevligt att ses. -Detsamma.
Karan och jag har sett objektet dagtid, och det var enastående,
men jag ville visa honom det när det är som bäst: I skymningen.
-Kolla där! Enastående. -Eller hur? Helt galet.
-Visst är det vackert? -Ja.
Det blir ännu bättre längre in i huvudsovrummet. Otroligt.
-Kan du se dig själv här? -Skojar du?
Det är svårt att säga, för det är så vackert.
Fantastiskt.
Ta in det här. Nu när det är mörkt blir det en sån känsla, så sexigt.
Det är så coolt att huvudsovrummet är husets mittpunkt.
Ja, det är mittpunkten.
-Känns nåt fel, oroar nåt dig? -Inga fel.
När jag svängde in såg jag att grannhuset har rivits.
-Det nedanför? -Ja. Tänker de bygga nytt?
Ja, men jag vet inte hur högt.
Men som tur är har man höjdföreskrifter här. Så de lär inte skymma utsikten.
Kanske lite, men jag ska ringa Jason och se om vi kan få fram tänkt höjd.
Det vore bra, för det är en klar oro.
En stor grej med huset är utsikten, så skyms den så blir det problem.
Ärligt talat, hur vackert det här än är: Skyms det så är det inte huset för dig.
-Prova det här. -Vad är det?
-Irländskt godis, jag är besatt av det. -Det är gott!
Men de finns inte här, bara i Australien, Irland, Storbritannien.
Det ser ut som nåt svenskt.
-Vill du smaka? -Ja. Austin gillade de där.
Jag älskar de här!
Nån annan? Jay, Brett, vill ni ha choklad?
-Gärna senare. -Ta emot!
Jag är bra på att kasta, kolla! Beredd?
-Å, det var ju bra! -Ja, det var bra.
-Okej. -Du borde sporta.
När jag ändå har allas uppmärksamhet, skulle jag höra vad alla gör.
-Gruppmöte. -Niko är med.
Jag hamnar alltid på kanten och hänger halvt utanför.
Ni är jättesöta, får jag säga.
-Bra, det var det vi satsade på. -Jag tänkte det!
Då ska vi se vad alla håller på med.
Marknaden är så het, så jag har stora förväntningar.
-Kan du börja, Chrishell? -Ja, och det är spännande!
En av mina klienter, Thomas Bryant, han är 23 och spelar i NBA.
Han har en massa pengar och köpte ett hus i Woodland Hills.
Det är ett jättefint familjehem, men nu när han har bott där lite
känns det fel, han vill ha en ungkarlslya typ i Hills, så jag ska sälja huset.
Det lär nog landa på 3.5, och sen ska jag hitta nåt åt honom för typ i Hills.
Så du säljer hans hus och köper ett nytt åt honom? Kanon.
-Det är vad jag har nu. Ja! -Och Mary?
Vi har många visningar bokade på French Montanas hus.
Massor av intresse, så det är bra.
Jag fick faktiskt ett bud från ett par som var på visning i går.
Underbart!
När du ror i land affären, och det gör du.
då lär du ringa i klockan en miljon gånger!
-Jag vet. -Vanessa, din tur.
Jag har tomten i Malibu jag hoppas blir såld supersnart,
nu när visningar är på igen hoppas jag att den går snart.
Och så pratar jag med en köpare i Mexiko, en investerare, en av delägarna i AT&T.
Han är intresserad av objektet vi såg på.
-Tack, det var en bra början. Bra jobbat. -Tack.
-Din första rapport, Emma. Hur går det? -Alessos hus gick för 6,3.
-Snyggt! -Tackar!
Och så har jag klienten Patrick, en miljardär från Singapore.
-Jag gillar honom redan. -Visst?
Han flyger över, och huset vi säljer åt honom köpte han av Harry Styles.
Får jag ställa den viktiga frågan? Lämnade Styles kvar nåt i huset?
Eller kom han tillbaka och hälsade på?
-Alltså, vem är han igen? -Vet du inte det?
En sångare eller nåt, va? Jag har hört om honom, men minns inte var.
-Han var i pojkbandet One Direction. -Han är enormt känd.
-Han sjunger väl låten "Watermelon", va? -"Watermelon Sugar"!
Vad är grejen med vattenmelonsocker, det har jag aldrig fattat?
Nej, han menar hur mycket han gillar smaken av…
…en kvinnas orkidé!
-Jag har alltid undrat över det. -Är det vattenmelonen och sötman?
-Tack för att du förklarade. -Förlåt.
Jo, jag har en fråga till er, för Davina tog kontakt med mig:
Hon är intresserad av att komma tillbaka, och jag vill höra hur ni tänker kring det.
Hon slutade ju av en anledning, funkade det inte där?
Jag tror att hennes projekt där är klart, och hon saknar nog oss.
Hon tog många visningar åt mig när jag hade fullt upp i Newport.
Hon hjälpte mig och var alltid proffsig.
Jag har alltid gillat henne, hon är en stark kvinna.
Hon säger saker som kanske inte är så positiva, men hon jobbar nog på det.
Hennes kompetens kan inte ifrågasättas, men är ni okej med henne?
-Var ska hon sitta? -Jag blir lite nervös.
Jag vill inte att hon ska känna konkurrens med mig, jag vill inte jobba så.
Jag ger alltid folk chansen att vara sina sanna jag.
Ger de sig inte på mig, bra, men ger de sig på mig
eller en vän så är det inte okej.
Jag trivdes med henne, jag tyckte att hon var bra, men hon kunde säga knäppa grejer.
Jag är också väldigt direkt och mina frågor kan missuppfattas.
Men jag menar inte att såra och hon inser nog inte att hon sårar.
Hon gör det inte för att jäklas, hon bara är sån.
Det är väl värre?
Av vad som sagts här låter hon inte som en positiv människa,
som jag tycker att alla här är, och jag tycker att vi funkar bra.
Men jag vet förstås inte vad som har hänt mellan er.
Det senaste var väl att hon var mer än fräck mot Chrishell.
Ärligt talat känner vi inte till några detaljer.
Justin har ju sin version, eller hur?
-Kan vi sluta nu? -Han gifte sig ju inte för att skiljas.
Det inser du väl?
Alltså, det var ju mycket känslor den kvällen.
Jag försökte att ta mig igenom kvällen och var inte beredd…
För mig hade det gjort stor skillnad om hon hade bett om ursäkt efteråt.
-Men det gjorde hon inte? -Nej.
Mitt och Davinas förhållande har inte förändrats sen Christines bröllop.
Vi har inte pratat eller så.
Och man sparkar bara inte på nån som ligger ned.
Det gjorde såklart ont där och då, men det var ganska länge sen.
Jag är inte långsint, men jag håller folk ansvariga. Det är skillnad.
-Jag minns inte att det var så aggressivt. -Men det gör fanimej jag.
Jag tror inte att hon menade det så hårt, men hade jag velat säga det hon sa
hade jag försökt med nåt mjukare.
Hon sa annat också, hon försökte provocera mig till att prata
när jag helt klart stängde ned för att klara kvällen.
-Så jag håller inte med. -Jag fattar.
-Det var hårt. -Jag sa nåt till henne om det.
Det var riktigt hemskt, hon fick resa sig och gå.
"Jag klarar inte mer", det blev för mycket.
Tror du att du är redo att lägga det här bakom dig, Chrishell?
-Ni kanske kan snacka, lösa det? -Jag skulle helst slippa.
Hade hon känt att hon borde be om ursäkt hade hon redan gjort det.
Nu skulle det bara kännas fejkat.
Hon slutade, och vill hon komma tillbaka får hon lov att följa spelreglerna.
Inga spydiga kommentarer,
inte komma med, alltså, sin air av negativitet.
Sårande ord, man kan låtsas att de inte sårar, men det gör de.
Hon är en bra mäklare, men jag tror att hon har en del problem i bagaget.
Vi får prata mer om det här.
Jag tänker inte på egen hand fatta beslut som påverkar vår familjedynamik, så…
Hon kanske kan få talförbud?
-Det funkar. -Under en time-out.
Glöm det. Är mötet klart?
-En munkorg? -Precis.
Gulligaste butiken nånsin för barn, Christine.
-Urgulligt! -Glitter och strass!
-Hej! -Hej, välkomna till Rockstar Kids.
Tack så mycket.
Å, jösses, kolla bling-napparna.
-Allvarligt? -De små skorna!
-Det är så du. -Det gulligaste jag nånsin sett.
Det här är verkligen du.
-"Vill du bli min vän?" -"Ja!"
Vad är det här?
-En mask, väl? -Ja, man kan vika ut den.
Ser inte det här ut som… "Clarice!" Ja, Hannibal Lecter?
-Är det en bebismask? -Jag tror det.
Jag kan inte fatta att du födde för tre veckor sen. Jag älskar dig, och hatar dig.
-Mindre än tre veckor! -Och en svår födsel.
Traumatiserande.
Hur var det att komma tillbaka till kontoret?
-Det kändes bra. Fast Emma glodde ilsket. -Var hon där?
Jag sa bara: "Hej, hur är det? Så fin du är, kul att ses."
-Glodde hon ilsket? -Ja!
-Varför det? -Vadå, det märkte inte jag?
Hon visste kanske inte vad hon skulle tro, sist ni sågs gick det ju inte så bra.
-Hon verkar rar, ni borde kunna samsas. -Tänk om de blev vänner?
Ja, den där killen är ju nåt som förenar er.
-Är det fortfarande tillsammans? -Ingen aning.
Fast jag har skvaller: Jag såg hennes bil vid hans hus när jag körde förbi i morse.
Så de är nog ihop, men jag skulle väl säga "hoppas att han har förändrats".
-Var det jobbigt att hon hade din plats? -Jag bryr mig inte.
Vi är inte barn, vi går inte i förskola här: "Hon sa det här om mig, wäää."
Kylan kom från kontorets inre del, inte framsidan.
Chrishell är som superlim, hon släpper ingenting.
Och Mary var lite kall, tyckte jag.
Kommer du på Marys hundars födelsedagsfest?
-Är du inbjudan? -Vet inte.
Vad hände mellan er, ni var ju så himla tajta?
-Det var som om… -Chrishell kom.
Och de blev jättegoda vänner och Mary glömde mig.
Alltså, när vi var bästisar var vi ju singlar, båda två. Vi festade.
Det var andra tider när hon och jag var vänner.
-Det var ju på 80-talet… -Ja, på Studio 54!
Mary och jag har vuxit isär. Mary får växa upp och acceptera det.
Men jag vet inte om hon kan det.
Jag bjöd med Jason till mitt nya objekt för att fresta honom lite.
Ja, han nämnde det på gruppmötet.
Jaså? Hur gick det?
Han är öppen för det, men kanske inte resten.
Hej, hur är det? Emma från Oppenheim Group här.
Jag tänkte bara kolla om vi kan komma och se på fastigheten?
-Hejsan! -Okej, tack! Hejdå.
-Här kommer Mary! -Morrn.
Du ser ut som en riktig läckerbit.
Tur att jag gör det, för det har varit en skitdag.
Jason? Jag har dessvärre dåliga nyheter om Frenchs hus.
Inspektionerna inleddes, maken kom och sa åt besiktningsmännen att sluta.
Han bara: "Jag insåg inte att huvudsovrummet var på markplan,
och jag gillar inte såna planlösningar."
Så han skickade hem besiktningsmännen, och det verkar som om de drar sig ur.
Insåg han inte det tidigare?
Han insåg väl inte hur viktigt det kändes.
Det kom verkligen som en överraskning, men det finns ju inget att göra åt det.
Det är inte en förhandlingsfråga. Men jag hatar sånt här.
Och det är ju en besvikelse för klienten, men jag ska få det sålt.
-Det fixar du. -Ja, det fixar ju du.
Tack.
Känner du till nån annan som kan vara intresserad?
Jag visade det för min klient Lenny, och han verkade rätt intresserad.
Det är en början.
Råkar nån av er känna till nån som vill ha en läcker toskansk villa i Calabasas?
Jag har faktiskt en ny klient när jag tänker efter, han spelar i Lakers.
-Han kanske vill ha det. -Sex sovrum. Ett gästhus.
-Superhögt i tak. -Bra, för han är ju lång och fin.
Det kan bli riktigt bra, jag tar dit honom.
Säg till när han kan så ordnar jag in er direkt.
Perfekt, jag messa honom nu.
-Kolla där! -Älskar't!
-Emma rycker in. -Vi får hoppas.
Hon fixar grejer, den där Emma. Nya tjejen.
Välkommen till Oppenheim Group! Jättefint.
HEMMA HOS JASON
3 SOVRUM, 4 BADRUM, 264 KVM
PRIS: $7 999 000
GRATTIS, ZELDA & NIKO
Ser du fram emot kalaset?
Tänk att du är 15!
Du är så gammal!
-Säg inte så. -Va? Nej, men han mår ju bra.
-Ja. -Han är en ung gamling.
-Som du, Jay. -Precis. Helt sant.
-Min pojk! -Du är som papa, en ung gamling.
Det är så kul att ordna kalas för Niko och Zelda.
Niko fyller 15 och Zelda fyller fyra,
och vi ska ge dem det största och bästa födelsedagskalas de kan önska sig.
Fyller du år?
Fick de Tiffanys presenter? Makroner vill jag ha på mitt kalas.
Hitåt, kom nu.
Är det där hundtacos?
Ja, ställ dem inte där så att folk äter dem.
Hejsan!
-Hej! -Oj, se på dig!
-Så fin du är! -Tack!
Japp, det här är ett hundkalas.
SKALLSKURET ENDAST HUNDAR
Hej, allihop!
Underbart. Vad är människomat och vad är hundmat?
Vill du ha bacon, Zelda? Kom här.
-Oj, de lär skita dan lång. -Såja.
Jag skäms lite som inte hade kalas för sonen på ettårsdagen.
Hejsan!
-Hej, Emma! -Hej!
-Hej, tjejen! -Å, Gud, så fina ni är!
Hej!
Hej! Å, herregud!
-Jag kan göra en mocktail? -Ja, tack.
-Allvarligt, utsikten. -Eller hur?
-Gud! -Det är till salu för 8 miljoner.
Men som rivningsobjekt.
-Var hittar man drinkar? -Chrishell gjorde en mocktail åt mig.
Det här är Salty Dog, det här är Niko. Och Zelda är rosé.
Så gulligt!
-Vill du ha din stark? -Som du.
-En dubbel. -Det sa jag inte, jag måste bete mig.
-Ja, bete dig. -Å, Gud!
Jag har inte så här stora kalas för mig själv!
-Heta mamman! -Kom här!
Hej!
Hejsan. Försöker du komma upp på bordet och nalla mat, är du hungrig?
-Ni gick visst ut i går? -Ja.
-Jag, Davina och Christine. -Vad tycker du om Davina?
Jag vet bara vad jag hört, och det sas inte så trevliga saker om henne
från när hon jobbade med er, men jag var ju inte med då.
Hon är riktigt trevlig, men hon kommer med kommentarer och är väldigt ärlig,
ibland kanske för ärlig, så ibland kan hon nog uppfattas som okänslig.
Men hon är inte en elak människa.
-Har hon haft nåt allvarligt förhållande? -Ja, ett par allvarliga förhållanden.
Jag tänkte att om man inte haft det kanske man inte förstår att somligt är känsligt.
-Vem pratar ni om, är det privat? -Nej, kom med!
I går berättade Davina att hon har varit gift men att de skilde sig.
-Jaså? -Ja, och efter fyra år vänstrade han.
Och kvinnan i fråga dök upp hemma hos dem… Ja, en rätt hemsk historia.
Det måste ha varit skönt att ingen visste och ingen frågade.
Det måste ha varit skönt.
Jag skulle aldrig nånsin tala till nån som hon talade till mig.
Och när jag nu vet att hon också har skilt sig blev det ju värre.
Jag tycker inte att Jason borde anlita henne, men det är inte mitt beslut.
Ibland måste man tänka sig för flera gånger innan man säger nåt.
-Jag kan ha samma problem. -Fast din goda avsikt skiner igenom.
Men inte med henne, det kändes inte som att hon menade väl.
Hon verkade njuta av det.
Det finns ju en del som verkar hämta kraft ur negativa saker.
-Att man vill att andra också ska deppa? -Precis.
Det kom som en chock att hon har gått igenom samma sak, men…
Hopp upp. Så där, ja.
Jo, jag har skrivit en liten dikt till Niko och en till Zelda.
Och Niko och Zelda har donerat $5 000 till Burbanks djurhärbärge.
-Det var där Chrishell hittade Gracie. -Gracie!
Här är dikten.
Niko är 15, så vuxen är du Valp kan man inte kalla dig nu
Du lär mig om livet varendaste dag I många små saker av alla de slag
Du är så unik, vis bortom dina år Min kärlek till dig lockar nu fram en tår
Var dag med dig skänker mig lycka Jag älskar dig, Niko, så kan jag tycka
Å, så gulligt!
Och så lilla Zelly.
Grät jag åt en hunddikt? Löjligt, ju.
Vi älskar dig, Zelda, din mamma och jag Lek du i solen och njut varje dag
Men du är ju stor nu, fyra, så najs Så varför är det på vårt golv ännu bajs?
Det stör inte mig, det som kommer ur dig Men Mary blir sur och skäller på mig
Men jag slutar tjata och vara ful Vill inte hindra att du har kul
Dina öron är mjuka och fina som få Du är min lilla flicka, jag älskar dig så
-Så rart. -Jason!
Det var så rart.
-Så rart. -Verkligen.
-Jag skrev dem. -Gjorde du? Mäktigt!
Zelly och Niko, vi är i extas Nu ska vi alla ta oss ett glas!
Skål för Niko och Zelda på födelsedagen!
-Skål för Niko och Zelda! -Älskar er.
CHRISTINES HUND
Kom, TJ!
Kom!
-Vad gör hon här? -Gud, Christine är här.
Å, Gud!
Vem kommer objuden till ett hundkalas?! Jag kom inte objuden till babyshowern.
Kanske för att hon är en bitch?
Hej!
Hej, allihop!
-Hur är det? Fint att ses. -Detsamma.
Hej, Mary, hej, Chrishell!
Hejsan!
Ska jag skydda dig? Vill du gömma dig?
Skojar du? Jag har en kameltå stor som Texas!
Du födde barn i typ förrgår!
Du ser ut som… Alltså, jag pallar inte.
-Jag måste krama dig. -Jag är kränkt.
Jag älskar dig, men är kränkt.
Vem bjöd henne?
Jag är arg för att Christine dök upp.
Dagen ska inte handla om henne, hon får allt att handla om henne. Inte okej.
Vad gör hon här när ingen har bjudit henne?
-Bjöd Jason in henne? -Nej. Jag såg gästlistan.
Jag vill inte ha drama, jag visste att Emma skulle komma.
Hon ville inte ha mig på sin fest, okej.
Jag vet inte varför det inte är bra mellan oss, men jag vill inte ha henne här.
Det är min hunds kalas, inte mitt. Varför komma när hon är osams med hälften här?
-Hur mår lillen? -Bara bra.
Men det var skönt att komma ut: "Jag ska på fest!"
Christian är hemma, så det är fint.
Blir hon elak säger jag:
"Ursäkta, vi skulle ta emot inbjudningskort i dörren. Var är ditt?"
Det sista jag vill är att hon ger sig på nån på min fest.
-Hur är det med dig? -Lite lummig.
-Talet var perfekt, Jason. -Tack så mycket.
Det var jättegulligt.
-Vem bjöd Christine? -Jag.
Mary är lite upprörd över det.
-Jason bjöd henne. -Nej.
-Jo, det gjorde jag. -Skojar du?!
Jag skulle aldrig gå med på det och jag tänker inte hålla tyst. Okej?
Efter lite tequila kan jag tala ut!
Mary? Mary!
Mary!
Varför ser Mary arg ut?
Det här är dina barns kalas.
Och det är därför jag inte vill ha drama här.
-Varför skulle hon vara arg? -Vet inte.
-Vet ni vad som hände? -Hon blev nog arg på Jason.
Våra hundar fyller år.
Vi har lagt mycket tid och pengar på det här, vi vill inte ha drama.
-Drama kan hon få på kontoret. -Det blir inget drama.
OMG, OMG!
Undertexter: Henrik Brandendorff