SERIÁL NETFLIX
JÓGOVÉ STUDIO
JDE O TO, JAKÝ JSI
JSEM LÁSKA NIC MI NECHYBÍ
A výdech.
Teď udělej střechu.
Výborně. Nádhera. Propnout paže.
Strašně ráda jezdím na koni, ale v těhotenství to samozřejmě nešlo,
takže jsem se začala učit jógu.
Pravou nohu nahoru. A teď si nakroč dopředu.
Dělá mi dobře na těle i na duši.
Je prostě super.
Nespadl mi příčesek?
A člověk by si měl udržet ohebnost.
Už kvůli sexu.
Jednu ruku protáhněte pod sebou a obejmete svoje tělo.
Levou nohu přisuňte k pravé.
Přenes váhu na levou nohu
a s nádechem se pomalu zvedni.
Nikam nespěchej.
- Ahoj. - Ahoj.
- Mě si nevšímej. - Ráda tě vidím.
- Dopředu. Nádech. - Jak se máš?
- Vypnout hruď. - Dobře. A ty?
- Výdech. Ruce. - Taky dobře.
Panebože.
Výborně.
Tlač do země, jako by ses chtěla nadzvednout.
Nádhera.
Děje se něco, Davino?
Jen jsem chtěla vědět, jak se cítíš, ale vidím, že dobře.
- Cítím se dobře. - Jsi jako hadí žena. To je síla.
Klidně by ses mohla přidat k Cirque du Soleil.
Úplně si tě tam umím představit.
Fakt že jo.
Žádná máma na mě neudělala takový dojem.
Christine teď dělá stojky, všelijaké jógové pozice…
Je to šílené.
A takhle jsi otěhotněla, že?
- Namasté. To bylo úžasný. Díky. - Já děkuju.
Netuším, jak to všechno zvládá.
Nemůžu tomu uvěřit. Fakt to nechápu.
A jak se cítíš? Dobře?
Jo. I když některý dny padám únavou.
Jinak je mi ale fajn.
- A poblahopřáli ti všichni? - No, všichni kromě Chrishell.
Což se dalo čekat.
A teď bys vůbec neřekla, jaký jsme s Mary bývaly kámošky.
Poslala mi jen jednu esemesku. Ničeho víc jsem se nedočkala.
- To nic. - Od tý doby jsme spolu nemluvily.
Takže tak.
S Heather si občas píšu,
ale moc se nevídáme.
S Amanzou se ale bavíme.
Taky si voláme. Je zlatá.
A Maya je super. S tou se bavím hodně.
A jak se máš ty? Co práce?
Projekt, na kterém jsem dělala,
už je vlastně u konce,
takže si teď říkám, co budu dělat dál.
Chybíš mi. Chtěla bych, aby ses vrátila k nám.
- Taky mi chybíš. - Co ty na to?
Zvažuju to, ale s Jasonem to není jednoduchý
a já se jím nenechám šikanovat.
Když jsem odcházela, bylo to mezi námi napjaté.
Šlo o to, jak to dopadlo s tím domem za 75 milionů.
Nikdo ho nekoupil.
Jenže Jason mi nijak nepomohl.
Bylo to problematické už od začátku.
Ví se o mně, že umím nacenit dům.
Taky jsem makléřka. Jde o moji pověst.
- Bude to v našem portfoliu. - V mým taky.
- U té nabídky je můj obličej. - Jo.
A už by tam být neměl.
Dokážeš s Jasonem zase pracovat?
Podle mě by to asi šlo.
Najímá teď hodně nových makléřů.
Jen doufám, že pak neřekne, že už máme plno.
Musím si to s ním vyříkat. Jinak to nevyřeším.
A myslím, že…
Čím dřív, tím líp, co?
RUBÍNY A DIAMANTY ČAJ A KÁVA
Pořád tudy projíždím a nikdy jsem v tom podniku nebyla.
- Já taky ne, ale má boží jméno. - Podle mě je fakt příhodné.
To je krása.
- Zdravím! - Zdravím, jak se máte?
- A vy? - Dobře. Jak se máte vy?
Dobře.
- Dám si dvojité espresso. - Hned to bude.
A já si dám ledové chai latte s trochou kávy a ovesným mlékem.
- Posaďte se. Pití vám donesu. - Děkujeme.
- Takže… - Jak se máš?
- Dobře. - Vaši psi budou slavit narozky, že?
Jason nechce na ničem šetřit.
Chce jim uspořádat fakt velkolepou oslavu.
- Aha. - Protože Niko už stárne.
A Jason se asi bojí, že už s náma dlouho nepobude.
A tak se chce…
Rozšoupnout.
Udělat Nikovi radost. To je boží.
- Budu tam. - Jen nevím, jestli to ti psi fakt ocení.
Určitě ocení nové hračky a pamlsky.
- Už se těším. - Já taky.
Mám společně s Jasonem dva psy. Kdysi jsme spolu totiž chodili.
A teď pro oba pořádáme narozeninovou oslavu.
Mají totiž narozeniny jen pár dní od sebe. Bude to fakt paráda.
Pozveme všechny přátele.
Bude fajn se sejít a nerýt do sebe. Proto nezveme všechny naše kolegy.
Mám trochu divný pocit z toho,
jak se Christine stavovala v práci.
Byla jsem trochu mimo. Oslepily mě ty její růžové šaty.
Vůbec jsem nevnímala.
- Proboha. - Já vím.
Kdykoli se objeví, celá se roztřesu.
- Přemýšlela jsem, co udělá. - Že?
Říkala jsem si, jestli nepotřebuju přilbu.
Tak jsem radši seděla jako puťka.
Dělala, že tě nezná.
Jo, podle všeho mě viděla poprvé.
Očividně úplně vytěsnila to, jak mi bušila na dveře auta.
Nechtěla se zodpovídat za svoje činy.
Radši dělala, že se nic nestalo.
Že mi nikdy s kámoškou nebušila na okno od auta
a neječela po mně jako smyslů zbavená.
- Díky moc. - Díky.
Prostě dělala, že se nic nestalo.
Mně je to jedno. Když to tak chce…
Ber to pozitivně. Aspoň se do tebe nepustila.
Myslela jsem si, že ji to mateřství
donutí dospět a chovat se jako normální člověk.
A ona pak přišla s tím, jak mě ráda poznává, a objala mě.
Furt je to manipulátorka.
Ty její hry prostě nemají konce. Je to šílený.
Zase se tím jen snaží dosáhnout toho, co chce ona.
Mě už ty její hloupé hry vážně nebaví.
Nevěděla jsem, co mám dělat. Každý si to dítě pochoval.
Měla jsem to udělat taky?
Když slavila jeho příchod, nepozvala mě, takže jí ho přece nebudu jen tak brát.
- To fakt ne. - To se přece nehodí.
Tak jsem tam prostě jen nejistě seděla.
To já taky. Nevěděla jsem, co mám dělat.
Fakt mě šokovalo, že se mnou mluvila, ale s tebou ne.
A to je na mě prý naštvaná, protože se bavím s tebou…
- Fakt? - Pořád ale nepřestávám doufat.
Že ji to dítě změní. Že ji obměkčí
a že pak možná začne řešit důležitější věci
a řekne si: „Bože, já byla tak blbá.“
Dohání mě to k šílenství.
Teď se mi v životě děje tolik dobrých věcí.
Nenechám se někým zdeprimovat
a zkazit si to.
Ty chceš ve svém životě někoho, komu nemůžeš věřit
a kdo tě bude jen deprimovat?
To fakt nechci.
- Děje se mi v životě tolik dobrých věcí. - Přesně.
Chci se soustředit na ně.
- A ty špatné ať… - To je ono.
- Na ty já už nemám čas. - Přesně.
- Zdravím. - Taky.
Vítejte u nás.
- Amanda. - Jason.
- Těší mě. - Mě taky.
Díky, že jste přišel.
Ráda tě vidím. Díky, že jsi přišel.
Pozvala jsem Jasona na Rangely Avenue,
abych mu představila svůj nový projekt, svoji klientku, a abych ho tam provedla
a zjistila, jestli by měl Oppenheim zájem o ten dům a případnou spolupráci.
Pěkný dům. Fakt moc pěkný.
- Díky. - Líbí se vám?
Jo. Nejste náhodou návrhářka?
To nejsem.
Jen jsem tomu domu věnovala fakt hodně času a úsilí.
DAVININA NABÍDKA
3 LOŽNICE | 5 KOUPELEN | 215 m²
3 350 000 $ | CENA
100 500 $ | PROVIZE
TADY TO MÁ STYL
Ten bar je fakt originální.
- Díky. - Já si myslela, že to oceníš.
- Podívej se na tu kuchyni. - Páni.
Tohle byl můj sen.
- Ta se povedla. - Tou se fakt chlubím.
To je fakt nádhera.
Moc se mi líbí, jak jsou ty police podsvícené LEDkama.
A jak máte sladěné dřevo.
- Jasně. - To je boží.
Ráda bych se s váma pobavila o ceně.
Jo. Obvykle bych tak krásně zařízený dům, kde je všechno designové a naaranžované…
…dal za 75 milionů?
Jo, za tolik se takový dům většinou neprodá, takže…
Já bych byla spokojená se 4,2 milióny.
To vím, že s tím byste byla spokojená.
Co na to teda říkáš?
Už za čtyři milióny dolarů by cena za metr čtvereční lámala rekordy.
Kupodivu s tebou naprosto souhlasím.
- Šokující. - Jo.
Hlavně pokud víte o našem sporu…
S ohledem na plochu, vybavení a cenu podobných domů bych ho nabídla
za 3 995 000 dolarů.
Přijde mi, že to bych prodělala,
když vezmu v potaz ten čas, energii a peníze, co jsem do toho domu vložila.
Vydělala byste, kdybyste za 600 000 zrenovovala nějakou barabiznu,
ale místo toho jste přestavěla skoro nový dům.
To jsem věděla.
Věděla jsem, že to nebude dávat smysl všem.
Že pro všechny to tu hodnotu nezvedne. Stačí ale jeden člověk, co to ocení.
Tuhle větu fakt nesnáším.
Stačí nám jeden kupec.
- Bože. - Hele, já je ohromím.
Nic horšího v téhle branži prohlásit nejde.
Pro kupce platí to, co pro spřízněné duše. Někdy nám stačí jen jeden.
Já i Davina jsme poradci. Dát na naše rady ale nemusíte.
Já si jich cením a zvážím je.
Tak jo, ještě se tu porozhlédněte.
Musím pracovat. Jestli budete mít otázky, dejte vědět.
- Díky moc, Amando. - Chceš jít ven?
Jo.
Tady je to kouzelné.
Líbí se mi to soukromí. To je fakt fajn.
- Souhlasím. - I na té zahrádce před domem.
A jak se mají všichni ve firmě?
Dobře. Všem se teď fakt daří.
Chrishell si prý koupila dům.
Našla si úžasný dům. Pro ni fakt ideální.
V soukromí. Za plotem.
- Měla štěstí. Teď nikdo nic neprodává. - Nevím, jak to udělala.
Kolují zvěsti, že jsi ji při té koupi zastupoval.
Samozřejmě vždycky všem pomůžu,
ale určitě si umíš představit, jak ji štve,
že jsem shrábl zásluhy za její úspěch.
A štve ji to právem.
Možná by ti našla kupce.
Přece jen prodáváte podobné domy.
To je pravda.
Na takovéhle domy se u nás zaměřujeme.
Víš, že jsem odešla k jiné realitce prodávat novostavby,
ale ten projekt už je u konce.
Už mám všechno dořešené.
A bylo to… Ta firma je takový ten klasický korporát.
Pracovat tam sice dokážu,
ale chybí mi ty blízké vztahy
a to, jak táhnete za jeden provaz
u vás v Oppenheimu.
Prostě mi to chybí a chtěla bych se pobavit o tom, že bych se třeba vrátila.
Pobavit se o tom určitě můžeme.
Jeden náš spor před tvým odchodem se týkal toho předraženého domu.
- Bylo to frustrující… - Pro nás všechny.
Z mnoha důvodů.
- Chce 75 milionů. - Bože můj.
Já vím.
To je strašně předražené.
Budeme jen marnit čas a peníze.
Stačí nám najít jednoho klienta.
Ne. Budeme lidem k smíchu, když to nabídneme za tak vysokou cenu.
Ale nebudeme.
V takové situaci už se ocitnout nechci.
Ať už půjde o jakýkoli dům.
- To přece nechci ani já. - Já vím.
Hele, rozhodně se nad tím zamyslím.
Vždycky jsem tě měl rád.
Musím to ale pořádně zvážit. Nechci, aby si mí zaměstnanci mysleli,
že můžou jen tak odejít a zase se vrátit.
To chápu.
Musím to prostě probrat s celým týmem.
Jasně.
5 LOŽNIC | 6 KOUPELEN | 770 m²
13 995 000 $ | CENA
419 850 $ | PROVIZE
POTENCIÁLNÍ KUPEC
- Zdravím. - Zdravím. Jak se máte?
- Vítejte. - Rád vás zase vidím.
Nápodobně.
Už jsem Karana do Doheny brala přes den
a byl z toho domu nadšený, ale chtěla jsem mu ho ukázat i večer.
To totiž vypadá nejlépe.
- Páni. - Já vím.
- Je to šílené, že? - Velkolepé.
- Prostě nádhera. - Jo.
Čím dál do té ložnice zajdete, tím líp to vypadá.
- Čím dál jdete… - Paráda.
Dokázal byste tu bydlet? Změnil byste něco?
- Mlčíte, protože je to tu nádherné, že? - To fakt je.
Prostě nádhera.
Podívejte se na ten dům takhle ve tmě. V té pochmurné a svůdné atmosféře.
Moc se mi líbí, že je ta hlavní ložnice srdcem domu.
Jo, to jste vystihl.
- Máte nějaké stížnosti? Obavy? - Žádné.
Jen jsem si všiml, když jsem přijížděl, že zdemolovali sousední dům.
- Ten pod náma? - Jo, ten.
- Jo. - Budou tam stavět?
Ano, budou. Zatím ale nevím, do jaké výšky.
V téhle oblasti je ale naštěstí předepsaná maximální výška budov,
takže ve výhledu by vám bránit neměli.
Možná trošičku, ale zavolám Jasonovi
a pokusíme se vám zjistit, jak vysoká ta stavba bude.
To by bylo super. Z toho rozhodně obavy mám.
Hlavním lákadlem tohohle domu je právě ten výhled.
Takže pokud o něj přijdu, byl by to problém.
Budu upřímná…
Je to sice krásný dům, ale bez toho výhledu určitě není pro vás.
REALITNÍ KANCELÁŘ
OPPENHEIM GROUP
- Zkuste to. - Co to máš?
- Irské dobrůtky. Nemůžu je přestat jíst. - Ty jsou super.
Tady je neseženeš.
- Jen v Austrálii, Irsku a Británii. - Je to čokoláda.
Připomíná mi to sladkosti ze Švédska.
Dáš si?
Jo, Austin tyhle tyčinky zbožňoval.
- Taky je zbožňuju. - Jo.
Ještě někdo? Jayi, Brette, chcete čokoládovou tyčinku?
Já si dám později.
Chytej!
Tohle mi jde. Sleduj.
Můžu?
To bylo dobrý.
Fakt že jo.
- Tak jo. - Jo!
Dej se na sport.
Hele, dokud mě všechny posloucháte, chtěl bych zahájit schůzku
a slyšet, na čem pracujete.
- Schůzka. - Niko už nemůže dočkat.
Já vždycky skončím na opěrce. Na půl zadku.
Vypadáte fakt rozkošně.
- Super. O to nám šlo. - Já vím! Napadlo mě to.
Tak na čem teď pracujete?
Na trhu to vypadá dobře. Vkládám do vás velké naděje.
- Chrishell, začneš? - Jasně. Já jsem fakt nadšená.
Mám klienta, Thomase Bryanta.
Je mu 23 let a hraje v NBA.
Je fakt bohatý a koupil dům ve Woodland Hills.
Takový krásný rodinný dům.
Nějakou dobu v něm pobyl,
ale chce něco spíš pro mládence,
něco stylovějšího v Hills, takže ten jeho dům prodám.
Vyjde to asi na 3,5 milionu dolarů.
A pak mu teda najdu dům do čtyř milionů v Hills.
Takže prodáš ten starý a koupíš mu nový.
- Jo. - Super.
- Takže na tom teď dělám. - Mary, jsi na řadě.
Mám naplánovaných plno prohlídek domu Frenche Montany.
Je o něj fakt zájem, což je super.
Zrovna mi udělal nabídku jeden pár. Včera se tam byli podívat.
To je paráda.
Až ten dům prodáš, a ty ho prodáš,
budeš zvonit, dokud ti neupadne ruka, protože to je fakt něco.
- Já vím. - Jo.
Vanesso, teď ty.
Já mám ten dům v Malibu,
který snad už brzo prodám.
Konečně můžeme zase pořádat prohlídky, takže to zveřejníme
a snad se posuneme.
Jednám s potenciálním kupcem z Mexika.
Je to investor.
Jeden z vlastníků firmy AT&T.
Zaujal ho ten dům, kde jsme byli spolu. Dostal fotky.
Díky. To zní slibně.
- Dobrá práce. - Díky.
- Co nám řekne Emma na své první schůzce? - Prodala jsem Alessův dům za 6 300 000.
- Pěkně. - Paráda.
Díky.
A pak mám dalšího klienta, Patricka, miliardáře ze Singapuru.
- Ten se mi líbí už teď. - Že?
Brzo doletí sem. Koupil ten dům od Harryho Stylese.
- Ten je náš. - Zeptám se na to nejdůležitější.
Nenechal tam Harry něco?
A nejezdí tam ještě?
- Ani nevím, kdo… - Vy nevíte, kdo to je?
Je to zpěvák, ne?
- Cože? - Znám ho.
- Jen nevím odkud. - Znám jeho jméno.
Býval v kapele One Direction.
- Je to fakt celebrita. - Obrovská.
Zpívá tu písničku „Watermelon“. Nebo tak nějak.
- Ne? - „Watermelon Sugar“.
Co ale znamená ten „melounový cukr“? To jsem nikdy nepochopila.
Zpívá o tom, jak moc mu chutná…
ženský nektar.
- Nechápala jsem, co tím myslí. - Že má rád sladkou chuť melounů?
- Díky, Chrishell, za vysvětlení. - Pardon.
Ještě mám na vás jednu otázku. Ozvala se mi Davina.
Prý by se k nám chtěla vrátit.
Chtěl jsem to s váma probrat a zjistit váš názor.
Neodešla přece bezdůvodně. Stalo se něco? Není tam spokojená?
Skončil projekt, na kterém pracovala, a asi jí prostě chybí naše realitka.
Hodněkrát za mě prováděla, když jsem byla v Newportu.
Pomohla mi a chová se profesionálně.
Já ji vždycky měla ráda. Podle mě je to silná žena.
Občas řekne něco trochu ošklivého,
ale třeba na sobě pracuje.
Vím, že je schopná a chová se profesionálně.
- Mě ale zajímá, jestli s ní vyjdete. - Kde bude sedět?
Jsem z toho trochu nervózní.
Samozřejmě s ní nechci nijak soupeřit.
Tak já se v práci nechovám.
Vždycky lidem dám šanci ukázat, jací jsou.
Pokud mi nijak neublíží, super.
Pokud ale něco udělá mně nebo mým blízkým, s tím už mám problém.
Já s ní byla zadobře. Je super,
občas si ale nedává pozor na to, co říká.
Taky bývám dost přímočará
a občas tím někoho urazím,
i když to tak nemyslím. Ona si to podle mě taky neuvědomuje.
Není zlomyslná.
- Jen prostě jiná být neumí. - Není to ještě horší?
Z toho, co říkáte, nezní jako zrovna příjemný člověk.
Teď tu máme samé příjemné lidi
a podle mě jsme skvělý tým.
Já ale samozřejmě nevím, k čemu mezi váma došlo.
- Jo. - Takže…
Ten poslední incident se týkal Chrishell. Řekla jí něco fakt ošklivého.
Abychom mu nekřivdili, Chrishelle, neznáme podrobnosti.
- Justin to určitě vidí jinak, ne? - Můžeme to přestat řešit?
Jen říkám, že se určitě neženil, jen aby se s ní rozešel, chápeš?
Víš to, ne?
No, byla to noc plná emocí a já se ji snažila nějak přežít.
Nebyla jsem připravená na…
Prostě mě fakt zaskočila.
Hodně by pomohlo, kdyby se mi potom omluvila.
- Takže se ti neozvala? - Ne.
Můj vztah s Davinou se od Christininy svatby
nijak nezměnil.
Nejsme spolu v kontaktu.
Do mrtvoly se přece nekope.
Fakt mi tím ublížila.
Vím, že už je to dávno.
Zášť k lidem sice nechovám, ale ženu je k zodpovědnosti.
V tom je rozdíl.
Mně tehdy nepřišlo, že by na tebe vyloženě útočila.
Mně teda jo.
Podle mě to nemyslela zas tak zle, ale kdybych měla říct:
„Člověk se nežení, aby se rozvedl,“
asi bych to řekla hezčím tónem, než to řekla ona.
Jenže ona neřekla jen to.
Ryla do mě. Chtěla, abych o tom mluvila, zatímco já se jen snažila nesesypat.
- Takže s tebou nesouhlasím. - Chápu.
- Měla jsi to těžké. - To jo.
Já Davinu sprdla.
Byl to hrozný večer. Chrishell se musela zvednout a odejít.
Už to nezvládala.
A ty by ses přes to všechno dokázala přenést, Chrishell?
- Mohly byste si to vyříkat. - Radši bych to nedělala.
Už by dávno něco řekla, kdyby měla pocit, že mi dluží omluvu.
Teď by mi přišla falešná a o to já nemám zájem.
Odešla od nás.
A pokud se chce vrátit, musí hrát podle pravidel.
Musí si odpustit ty věčné uštěpačné poznámky a přestat…
všechny kolem sebe deprimovat.
- Protože nám ubližuje. - Jo.
I když děláme, že nás to netrápí.
Podle mě je to dobrá makléřka,
ale v tomhle ohledu má problémy.
Ještě to probereme.
Fungujeme tu jako rodina a neudělám nic, čím bych ji ohrozil,
aniž bych se vás zeptal na názor.
Mohl bys jí třeba zakázat mluvit.
- To by šlo. - Poslat ji do kouta.
To by nešlo. Tak končíme schůzku?
- Dáme jí náhubek? - Jo.
Tak jo.
Rozkošnější dětské potřeby jsem ještě neviděla.
- Krása. - Třpytky a drahokamy.
- Zdravím. - Vítejte v Rockstar Kids, dámy.
- Díky moc. - Děkujeme.
MOJE!
Panebože. Podívejte na ty třpytivé dudlíky.
- To jako fakt? - Ty botičky!
- Páni. To jsi celá ty. - Nic roztomilejšího jsem ještě neviděla.
To je fakt něco pro tebe.
- „Budeme kamarádi?“ - „Jo!“
A co je tohle?
- Asi rouška. - Protože jde roztáhnout.
Nepřipomíná vám to… „Clarice!“ Hannibala Lectera?
- Co to je? Dětská rouška? - Asi jo.
Nemůžu uvěřit, že jsi před třemi týdny porodila.
Mám tě samozřejmě ráda, ale taky tě nesnáším.
Nejsou to ani tři týdny.
A byl to náročný porod.
- Traumatický. - Já vím.
A jaká byla tvoje návštěva ve firmě?
Bylo fajn být zase zpátky.
Akorát Emma se na mě teda mračila.
Ona tam byla?
Řekla jsem jí: „Ahoj. Tobě to sluší. Ráda tě vidím.“
- A ona se mračila? - Jo.
- Proč? - Já nevím.
Toho jsem si nevšimla. Třeba byla nervózní.
Naposledy jste se viděly v dost nepříjemný situaci.
Je fajn. Podle mě spolu budete vycházet.
- Fakt. - Představ si, že by se skamarádily.
Můžete pořešit svýho bývalýho. Aspoň spolu máte o čem mluvit.
Nejsou ale třeba furt spolu?
To já nevím.
Nějaký info ale mám. Dneska ráno parkovala u jeho domu.
Projížděla jsem kolem
a podle mě jsou pořád spolu.
Chtěla jsem jí říct, že doufám, že se změnil a…
Bylo divné vidět ji u tvýho stolu?
Ne. To mi je fakt fuk.
Už nejsme malý holky a naše firma není mateřská školka.
Nebudu přece fňukat, že o mě řekla něco ošklivýho.
Nevraživost jsem pociťovala spíš od zadních stolů,
ne zepředu, takže…
Chrishell je jako lepidlo. Lpí na každý křivdě.
A Mary se chovala celkem odtažitě.
Přijdete oslavit narozky Maryiných psů?
- Pozvali tě? - Já nevím.
Co se to s váma stalo? Bývaly jste fakt kámošky.
- A… - Objevila se Chrishell.
Mary se začala bavit s ní a na mě úplně zapomněla.
A tak jsme se navíc kamarádily, když jsme byly obě svobodné.
Chodily jsme pařit.
To byla úplně jiná doba, víš?
- To bylo snad v osmdesátkách, ne? - Jo, a pařily jste ve Studiu 54.
Už se spolu prostě tolik nebavíme a Mary se s tím musí smířit.
Jen nevím, jestli to dokáže.
Pokusila jsem se Jasona zlákat
svojí novou nemovitostí.
Včera o tom mluvil na schůzi.
Jo? A jak to šlo?
On by tě zpátky vzal. Nevím, jak ostatní.
REALITNÍ KANCELÁŘ OPPENHEIM GROUP
Zdravím, jak se vede?
Tady Emma z Oppenheim Group.
Chtěla jsem vědět, jestli se můžeme přijít podívat na váš dům.
- Ahoj. - Ahoj.
Tak jo. Díky.
- Mějte se. - Jde Mary!
- Dobré ráno. - Dobré ráno.
- Tobě to sekne. - Seš fakt sexy.
Aspoň že tak, protože mám fakt blbej den.
Jasone, mám nešťastnou zprávu ohledně Frenchova domu.
Začali jsme posuzovat stav domu,
když vtom přišel ten manžel a všechno zarazil.
Řekl, že mu předtím nedošlo,
že je hlavní ložnice v přízemí
a že se mu tohle rozložení pokojů nelíbí,
takže poslal inspektory pryč
a vypadá to, že to nakonec nekoupí.
A to mu nedošlo dřív?
Asi mu nedošlo, jak moc mu na tom záleží.
Je to úplná blbost,
ale zrovna s tímhle fakt nic neudělám.
Tohle se usmlouvat nedá.
- To ne. - Tohle nesnáším.
Můj klient je zklamaný, ale já ten dům nakonec prodám.
To si piš.
- Mluvíme tu o tobě. Dokážeš to. - Díky.
Víš o někom dalším, kdo by ten dům mohl chtít koupit?
Ukázala jsem ho svému klientovi Lennymu a celkem ho zaujal.
- To zní slibně. - Jo.
Neznáte někoho,
kdo by chtěl krásnou vilu v toskánském stylu v Calabasas?
Teď mě napadl můj novým klient. Hraje v basketbalovém týmu Lakers.
Ten by možná zájem měl.
Šest ložnic,
domek pro hosty,
pořádně vysoké stropy.
Výborně. Je fakt vysoký. Nevím, jak moc, ale hodně.
To by fakt mohlo klapnout. Vezmu ho tam.
Super. Dej vědět, kdy má čas, a domluvím vám prohlídku.
Výborně. Hned mu napíšu.
- Vidíte to? - Paráda.
- Zachránila jsi mě. - Držím palce.
- Emma v tom umí chodit. - Že jo?
- A to je tu nová. - Vítej v Oppenheim Group.
Jsi boží.
JASONŮV DŮM
3 LOŽNICE | 4 KOUPELNY | 264 m²
7 999 000 $ | CENA
VŠECHNO NEJLEPŠÍ
Už se těšíte na oslavu?
Nemůžu uvěřit, že už ti je 15 let.
Ty už jsi stařeček.
Zlato, to neříkej.
Proč? Prý je na tom dobře.
- Jo. - Je to mladý stařeček.
- Jako ty, Jayi. - Jo.
To je pravda.
- To je můj kluk. - Jsi úplně jako táta.
Mladý stařeček.
Už se nemůžu dočkat, až oslavíme jejich narozeniny.
Nikovi bude patnáct a Zeldě čtyři.
Uspořádáme pro ně
nejlepší narozeninovou oslavu všech dob.
MARYIN MANŽEL
Kdo má narozky?
- Máš ty dárky od Tiffany? - Jo.
Budu na to pamatovat, až budu slavit já.
Tudy! Pojď, zlato.
CHRISHELLIN PES
To jsou tacos pro psy?
- Jo. Tam je nedávej. - Kecáš.
Lidi se spletou.
Ahoj!
Ahoj, lidi.
Páni, tobě to sluší.
- Strašně moc. - Díky.
Páni, tohle je fakt párty pro psy.
PEJSCI SLAVÍ
Páni. Ahoj, lidi!
Ahoj.
To je paráda.
Které jídlo je pro psy a které pro lidi?
Zeldo, dáš si slaninku? Pojď ke mně.
- Ti se poserou. - Tady máš.
A já ani pořádně neoslavila synovy první narozeniny.
Ahoj!
- Ahoj, Emmo. - Čau.
Ahoj, zlato.
Ahoj. Páni, vám to ale sluší.
Ahoj.
Ahoj. Páni.
SNOUBENEC HEATHER
- Chceš nějaký nealkoholický koktejl? - Jo.
- Páni, to je výhled. - Že jo?
- Panebože. - Nabízíme to tu za osm milionů.
- Ale musí se to tu zdemolovat. - Páni.
Kde najdu něco k pití?
- Na zdraví. - Chrishell mi udělala koktejl.
- Já chci taky. - Tohle je Pes na pláži.
Pak je tu Niko a Zelda z růžového vína.
To je rozkošné!
- Ty máš rád silné drinky, že? - Jako ty.
- Dej tam toho dvakrát víc. - Tolik ne. Musím sekat latinu.
Tak jo.
Jasně. Chovej se slušně.
Panebože!
Takhle neslavím ani svoje narozky.
- Jsi kočka. - Pojď ke mně.
- Ahoj. - Čau.
Ahoj, zlato. Ty se snažíš vylézt nahoru?
Máš hlad?
- Včera jste někam vyrazily, že? - Jo.
- Já, Davina a Christine. - Co si o Davině myslíš?
Vím, že se o ní nikdo nevyjadřoval zrovna hezky,
ale já u těch věcí, co se staly dřív, nebyla.
Popravdě je fakt fajn.
Jasně, občas utrousí nějakou poznámku a umí být dost přímočará,
někdy až moc.
Proto něco z toho, co řekla, vyznělo docela krutě.
Není ale nijak zlá.
A měla někdy přítele?
Nějaký vztah?
Jo, má za sebou pár vážných vztahů.
Jen mě napadlo,
že pokud sama žádný vážný vztah neměla,
některé věci by jí třeba nedocházely.
Koho řešíte? Chcete být samy?
Ne! Pojďte k nám.
Včera mi Davina řekla,
že si taky prošla rozvodem.
- Fakt? - Jo, byla vdaná.
Čtyři roky. Manžel ji podvedl.
A ta ženská se pak objevila u nich doma.
Bylo to prý dost ošklivé.
A nikdo o tom nevěděl a na nic se jí nevyptávali.
To muselo být fakt fajn.
Já bych to, co ona řekla mně, nikomu nikdy neřekla.
A když vím, že si prošla tím samým, přijde mi její chování ještě horší.
Podle mě by jí Jason zpátky brát neměl.
O tom já ale nerozhoduju.
Někdy by se člověk měl pořádně zamyslet, než něco řekne.
Sama s tím občas zápasím.
Jenže u tebe jde poznat, že to myslíš dobře.
U ní ne.
Rozhodně to nevypadalo, že by to myslela dobře.
Připadalo mi, že se dobře baví.
Některým ženám dělá radost, když se kolem nich děje něco špatného.
- Aby nebyly jediné, kdo se trápí? - Jo.
To, že si prošla tím samým, mě šokovalo, ale…
Poslední schod. Super.
Tak jo, napsal jsem jednu báseň pro Nika a jednu pro Zeldu.
A Niko se Zeldou dneska darovali 5000 dolarů útulku v Burbanku.
Odtamtud má Chrishell Gracie.
Gracie!
Začnu přednášet.
Niko, už je ti patnáct, pěkně vyrostl jsi. Už ale nejsi štěně, co jsi býval kdysi.
Učíš mě, jak žít. Jdeš mi příkladem.
S něčím mi poradíš každý den.
Jsi výjimečný a chytřejší, než bych čekal.
Mám tě tak rád, až bych plakal.
Z každého dne s tebou se vždycky raduju.
Jsi fakt pašák, Niko, a já tě zbožňuju.
Tak to bylo rozkošné.
A teď pro moji Zelly.
Jak mě mohla rozbrečet báseň pro psa?
Zeldo, máme tě s mámou strašně rádi.
Chceme tě vidět slunit se a řádit.
Teď už jsou ti ale čtyři, to z tebe dělá velkou holku,
tak proč nemůžeš kadit venku?
Dal bych ti pokoj, ale Mary to pak hází na mně,
když vykadíš se u ní v domě.
Teď už ale přestanu s kázáním,
ať ti zábavu nekazím.
Taky máš heboučká, veliká ušička.
Mám tě moc rád, jsi moje holčička.
- To bylo krásné. - Jasone.
- Moc krásné. - Páni.
Strašně krásné.
- Napsal jsem to sám. - Fakt?
- Paráda. - Můžu něco říct?
Zelly a Niko, máme vás moc rádi.
A teď si všichni dáme panáka.
Na jejich narozeniny!
- Na zdraví Nikovi a Zeldě! - Zbožňuju vás.
TEDDY KRUEGER, CHRISTININ PES
TEDDY JUNIOR, CHRISTININ PES
No tak, TJi, pojď.
No tak!
Co tady dělá?
Proboha. Je tady Christine.
Panebože.
Kdo se bez pozvání vecpe na psí narozeniny?
Já se na tu její oslavu necpala.
Možná si myslela, že je to párty pro čubky.
Ahoj!
Ahoj, lidi!
- Jak se máš? Ráda tě vidím. - Nápodobně.
Ahoj, Mary, Chrishell. Ahoj, lidi!
- Ahoj. - Ahoj, zlato.
Mám tě chránit?
Chceš se schovat?
Děláš si srandu? Já tam jsem roztažená ještě teď.
A ty jsi rodila před pár dny.
Vypadáš… Já to nedávám.
- Musím tě obejmout. - Uráží mě to.
Mám tě ráda, ale jsem uražená.
Kdo ji pozval?
Fakt mě štve, že Christine přišla.
Nechci, aby se všechno točilo kolem ní. A o to se ona vždycky postará.
Tohle se fakt nedělá.
Co tady dělá? Nikdo ji nepozval.
- Nepozval ji Jason? - Ne.
Viděla jsem seznam hostů.
Chtěla jsem se vyhnout scénám. Je tady Emma a hodně lidí…
A ona mě na oslavě příchodu svýho dítěte nechtěla.
Nevím proč, ale nevycházíme spolu.
A já tady nechci někoho, s kým nevycházím.
Tohle je oslava pro moje pejsky, ne pro mě.
Proč vůbec…
Nevychází s polovinou lidí tady.
- Jak se má tvůj klučina? - Dobře.
Bylo fajn na chvíli utéct.
Já jsem na oslavě.
Christian je doma. Mám se skvěle.
Pokud na tebe bude zlá,
řeknu jí, že jsme zapomněli kontrolovat pozvánky,
tak ať mi ji ukáže.
Fakt nechci, aby na někoho útočila na mojí akci.
Jak se cítíš?
- Trochu opile. - Ten tvůj proslov byl perfektní.
- Bylo to krásné. - Díky.
- Rozkošné. - Kdo sem pozval Christine?
- Já. - Fakt?
- Mary to štve. - Tys to prý nebyl.
- Pozval ji Jason. - Nepozval.
- Jo, pozval jsem ji. - Děláš si srandu?
Nikdy bych ti to neodsouhlasila a nebudu dělat, že jsem v pohodě.
- Tak dík. - Jasný?
Po tý tequile aspoň dokážu říct svůj názor.
Mary!
Proč Mary vypadá nasraně?
Slavíme přece narozeniny tvých miláčků.
Jo. A právě proto jsem tu nechtěla řešit žádný drama.
- Proč je Mary naštvaná? - To nevím.
Víte, co se stalo?
Myslím, že ji naštval Jason.
Naši pejsci slaví.
Stálo nás to hodně peněz i energie.
- Já vím. - Nechceme tu řešit drama.
- To ať si řeší v kanclu. - Neboj, bude v klidu.
Proboha.
Překlad titulků: Veronika Kursová