ЗАХІД СОНЦЯ НА ПРОДАЖ ВОЗЗ’ЄДНАННЯ
Це «Захід сонця на продаж», «Возз’єднання».
Я Тан Франс, і я дуже радий бути тут.
Мені аж руки сверблять, аби розкрити всю драму.
Ну що, починаємо?
Пані, Роман.
Близнюки, паніка? Нервуєте?
-Ні, усе добре. -Ні, усе гаразд.
Мені кортить почути гарячі плітки,
тож я попрошу вас не стримуватися.
Почнемо спочатку? Будемо говорити про сумку «Біркін» Челсі,
фітнес-додаток Брі,
-пудрені м'ячики Джейсона… -Так.
-Джейсоне, що-що, бляха? -Я пудрив свої м'ячики.
-Чому? -Спробуй. Зрозумієш.
Я ще трішки потягну за цю ниточку.
Коли… Я спитаю тебе.
-Кого? -І тебе теж.
-Ти це бачила? І чи були… -Так.
-То це правда! -Ти таке робила?
-А ти колись… -Стоп. Я — йому?
-Ага. -Ні. Ти коли-небудь…
Ні, я не про це питав.
Ти колись бачила й думала:
-«Це що, бляха, таке?» -Так.
-«Стоятиму осторонь». -Авжеж.
Так, я питала: «Чому? Що ти таке робиш?»
Але він пояснив, і я така…
-Дитяча присипка? -Так.
Її можна їсти?
-Що? Їсти? -Ні!
-Звісно, не можна! -Не можна.
-Навіщо ти наносив її на свої… -Ти колись… просто присипку?
-Ні. -Ти перестав до Крішель.
-Так. -Крішель була після присипки.
Я більше не пудрю собі м'ячики.
-Через слова Мері? -Бо це була фігня.
Так, авжеж.
Добре, Крішель…
Уже? Гаразд.
-Так. -«Уже».
Як подружнє життя?
-Фантастично. Я надзвичайно щаслива. -Супер.
-Ви вже поновили подружню присягу? -Так.
-Минуло лише кілька місяців. -Слухай.
Річ ось у чому.
Коли ми одружилися, то тримали це в секреті.
Тобто ми побралися дуже давно.
У нас є милі фото. У вас розкішний вигляд!
Дякую! Це Ґрейс!
Це ваше весілля чи поновлення присяги?
-Поновлення. -Гаразд.
-Власне, цього року. -Чудово!
-Еммо… -Привіт!
Ти недалеко від Крішель.
-Ти вела це весілля? -Так!
Ти вела весілля в бікіні?
Так! Вона цього й хотіла. Вона сама й попросила про це!
Чесно кажучи, це була моя ідея,
бо тоді якраз були веселі вихідні на четверте липня,
і що може бути знаковішим, ніж Емма в джинсі й бікіні?
-Челсі, як ся маєш? -У мене все прекрасно.
-Усе добре. -Усе добре.
-А сім'я? -Прекрасно.
-Добре. Аманзо… -Привіт.
Аманзо, ти пережила кілька важких місяців.
Їй оперували спину.
-Тобі краще? Операція пройшла успішно? -Успішно. Тіло трохи скуте зараз.
-Що ти відчуваєш? -Я жива.
-І слава Богу. -Так.
-Маєш суперовий вигляд. -Дякую.
-Мері, Романе… -Так?
-Як справи? Ви завели нового собаку? -Так.
Він ладнає з Ніко та Зельдою?
Між ним і Ніко є певне чоловіче суперництво, трохи домінування.…
Тому Ніко поки що переважно в Джейсона.
«Дядька Джейсона» чи «татка Джейсона»?
-«Дядька». -Дядька…
-Роман — татко, а Джейсон — вуйко. -Відповіла, як кулемет.
-Це мило! -Бо він старший?
-Так, «татко» краще. -Ніколь…
-Привіт, золота! Радий бачити. Як ти? -Привіт.
-Чудово. -Ні, фантастично.
За останні місяці ти продала нерухомості на 12 мільйонів.
-Так. -З ким ти бачилася по завершені сезону?
-Ну… -Крім Мері.
З Аманзою, Романом, близнюками.
А з тобою?
Ми балакали. Здається, особисто не бачилися.
Джейсоне, з ким ти зараз зустрічаєшся?
Я спілкуюся з однією жінкою з Ванкувера.
-Але я досить самотній. -«Жінкою»!
-Жінкою! -Жінкою? Мені дуже цікаво.
Скільки їй років?
-Їй майже 30. -Їй 29, залишилося кілька тижнів до 30.
Гаразд, повноцінна жінка.
Брі, драматична матуся Брі,
останнє, що ми бачили, — це те, що ти вийшла з вечірки.
-Ти так це називаєш? -Ага. Я намагаюся бути тактовним.
-Ти знову в «О Груп»? -Це не вирішено.
Досі?
У мене ще купа питань по цьому, але зараз крута частина.
-Леджендарі? Як він? -Він чарівний.
-Скільки йому? -Рік і три місяці.
Він уже повноцінно говорить, керує домом і верховодить мною.
Так воно й має бути. Ну що ж, почнемо.
Срака-паприка!
Ніколь і Крішель — це двоє колег, стосовно яких я вважав,
якщо чесно, що їхній гризні ніколи не настане кінець.
Погляньмо.
Ніколь сказала, що Емма дружить лише з Крішель,
бо вона кар'єристка.
-Ти назвала мене кар'єристкою? -Так.
-Знаєш, що таке кар'єрист? -Той, хто прив'язується
до того, хто має вищий статус.
Ти казала про мене жахливі речі.
-Лише правду. -Ти не знаєш, що таке робота.
-Ти змінила все своє обличчя. -Ти жахлива людина.
-Ти жахлива… -Заткнися.
Уважаю, ніхто, особливо Ніколь,
не заслуговує, щоб на неї так плювали жовчю.
Але хай очікує негативної реакції.
-Це вона все почала. -Це срач злих дівчат.
Ти не хотіла розв'язувати Третю світову війну з Крішель,
але ти це зробила.
І вже немає значення, чия правда,
бо в цій ситуації ми обидві втратимо. Тому вибач, що перегнула.
Дякую.
Вона попросила вибачення.
-А ти? -Ні.
Дідько.
Може, якби Ніколь перепросила, Крішель, була б тут.
Коли вказуєш комусь, що він непрошений…
Про що ти? Хто непрошений?
Переходь до суті. Що ти хочеш сказати?
-Як ми сюди… -До суті, будь ласка.
Ви не розумієте?
Намагаюся зрозуміти, у чому суть. Будь ласка, кажи.
-Можеш сказати? Господи Боже. -Я була непрошена на літаку.
-Тебе й не просили. -Ні.
Ти не зробила єдиної простої речі, хоч могла,
аби все було спокійно: перепросити.
Ти навіть конкретно не…
Вибач за слова, що ти змінила лице, аби бути тут,
-що ти на наркоті. -Ми знаємо, що ти не вживаєш наркотиків.
Знаємо, що ти прекрасна. Там не було ні крихти правди…
Була певна правда.
-Я не вигадала. -Вечеря перетворилася на срач.
Нічого собі.
Ніколь, що ти відчувала,
коли Крішель сказала, що ти змінила лице?
Це був просто один із тих моментів, коли роззявляєш рота й стоїш.
Я така думаю: «Ти про що взагалі?»
Перед зйомками я вставила вініри, уколола ботокс, як завжди,
і наповнювач на обличчі розчинився, тож я точно не змінювала свого лиця.
На жаль, це був просто жахливий коментар злої дівки, і…
-Вибачте. Крішель… -Що це було?
-Комедія. -Я знаю, що ти вернешся до мене…
Само собою!
-Що ти мала на увазі під «змінила лице»? -Що?
-Ти поводишся… -Річ ось у чому…
Я намагалася пояснити Ніколь те, що, власне…
Я казала, що вона хоче на телебачення,
так усе й почалося.
А вона мені: «Мені начхати на це шоу».
«Мене хвилює лише нерухомість». Зрозуміло, що в неї вже був план.
У чому він полягав?
Вона хотіла з'явитися на телебаченні.
Щоб одразу скрутити мені роги.
Усе… Усе не так було. Я розумію твої почуття й…
І в тебе є цілковите право почуватися, як завгодно.
У мене не було жодного плану. Я нічого не задумувала.
Я нічого такого не прагнула.
-Гаразд. -Хочу сказати…
Ситуація дуже напружена. Я не боронитиму нікого.
Але я хотіла зазначити:
цілком очевидно, що це шоу тобі геть не байдуже.
Коли ти пройшла кастинг, то кілька місяців ходила така…
Я не суджу. Це Лос-Анджелес, тут кожен десятиликий.
Ніхто нікого не засуджує.
Але маю на увазі, що я візуально бачу, як тобі небайдуже.
Якби ти визнала це,
то ми могли б хоча б рухатися з позиції розуміння:
«Так, це для тебе дуже важливо»,
тоді я зможу підійти до тебе ближче,
усвідомлюючи: «Можливо, ти дала неправильну оцінку.
Тобі це дуже важливо. Тепер можемо побалакати».
Я сказала, що робила. Не те щоб це всіх стосувалося.
І не те щоб я щось приховувала,
але виносити це на люди… Це просто непотрібно.
Тоді я винесу це на люди. Хто ще змінив лице?
-Я зробила собі цицьки! -Так, Брі!
Вони такі гарні!
Тверді цицьки.
Ви прекрасні. Ваші обличчя прекрасні. Гайда далі.
-Він обожнює їх. -Так.
Звісно, що так. Звичайно.
-Ніколь? -Так?
Уважаєш, зчепитися з нею — це була наперед програна битва?
І далі нею є?
Ну, так, але це також була битва, яку я не думала починати.
Знову ж таки,
не найкраще рішення, наївне рішення…
-Так. -…але я не намагалася
розпочати якусь битву з нею,
і, чесно кажучи, це була битва, яку я намагалася втихомирити.
Не те щоб я намагалася…
Стривай, що сталося?
Брехня! Комедія просто! Ти намагалася її втихомирити?
Ми дві перепросили, а ти сиділа, наче тобі нічого казати.
Не вдавай, що хочеш залишити це позаду.
Нещодавно всі стежили за одним срачем в інтернеті.
Ніколь, ти могла б почати? Що сталося?
Що сталося насправді?
Котру…
А скільки таких срачів було? Що ти маєш на увазі?
Ти про той коментар…
Ти маєш на увазі її натяки на те, що непривселюдно я гомофобка.
-Ага. -Господи, це…
Ну що, хтось написав коментар,
щось на кшталт:
«Я сподівалася, що не побачу тієї лесбійки.
Що вона повернулася в Австралію, а не на телеекрани,
але, Ніколь, ти красуня».
Я відповіла: «Дякую».
-Комедія. -Чесно кажучи, це просто комедія.
Наступного тижня я буду расисткою, що кривдить тварин?
Та й вона не вважає мене гомофобкою.
Не говори за мене. Кажи, що маєш казати. Не говори за мене.
У це ніхто не вірить. Я абсолютно це заперечую.
На всі сто відсотків. І всі мої знайомі це знають, це смішно.
Але називати когось так — це не смішно, це дуже небезпечно й безрозсудно.
Коли хтось принизливо прозиває Крішель через її сексуальність,
то коли ти потім коментуєш це, то, по суті, погоджується зі сказаним.
Я б ніколи в житті не реагувала
на щось, у чому є будь-яка дискримінація чи упередження.
Але коли ти дякуєш у той час, коли за нами стежить стільки народу,
то ти по суті плескаєш цьому коментарю.
Я б відповіла:
«Дякую за твої слова щодо мене,
але на моїй сторінці не буде жодної гомофобії чи упереджень».
-Можна дещо запитати? -Запитуй.
Маю на увазі, це…
Нехай вона запитає. Прошу.
І якщо це так,
-то це моя помилка… -Ану, питай.
але чи є використання слів
«гей», «лесбійка»
гомофобією?
Вона сказала: «Не можу повірити, що ця лесбійка знову з'явиться на екрані».
Тому я й запитала. Тому що…
Чи є гомофобією, коли хтось уживає слова…
Добре, що спитала.
Це гомофобія? Я якраз запитую, чи…
Часом так.
-Часом ні. -Я знаю…
Саме слово не є погане. Його можуть використовувати принизливо.
-Я розумію, що… -Можете зупинитися на хвильку?
-Ти поставила запитання, Ніколь… -Так.
…я єдина неупереджена сторона.
Ви всі можете бути нею, але насправді нею є я.
-Ти мусиш… -Як гей, ти б не мав нею бути.
Ні, послухай, що я скажу.
І це не критика у твій бік, я просто хочу, аби ти зрозуміла,
що могло завдати болю.
У цій ситуації Челсі має рацію.
Яким би не був той комплімент,
він був сказаний після жахливої образи,
а ти подякувала. Тому я розумію, чому людині болить.
Є коментар, що починається з гомофобії?
Не треба… Видали або заблокуй.
Хоч людина зробила комплімент,
вона залишається гомофобом, расистом тощо.
Я б так сказав.
А тепер ти розкажи нам, як ти почуваєшся.
Що ти думала? Чому ти так відповіла?
По-перше, кажи про мене, що хочеш, я ще та коза,
але мою половинку не чіпай.
Слухай, я визнаю.
Я задовбувала тебе, я тебе ненавиджу, визнаю.
Це кепсько. «Ненавиджу» — це дуже…
Але це так. Мені байдуже, що це негарно.
Я ненавиджу тебе й знаю, це взаємно.
-Якщо ти… -Я нікого не ненавиджу.
Слухай, якщо ти буквально береш і підбадьорюєш гомофобів,
бо вони ненавидять мене через це, це ненависть.
Я такого не робила.
-Ти тішилася, що мене хтось ненавидить. -Це не так.
-Якщо ти підбадьорюєш їх, це смішно. -Розумію, який вигляд це має опісля…
Тепер ти вдаєш, мовляв: «Я намагалася все втихомирити».
Ні, ти влаштувала пожежу, тепер ми в ній.
-Тому давай. -Отакої.
В Аманзи коротке питання.
Коли ти сказала «ненавиджу», то я…
Цікаво, чи кожен сприймає це слово по-різному,
бо я його не вживаю й забороняю своїм дітям.
Може, ненависть в інших не така сильна. Вона видається дуже негативною, бридкою.
Що для тебе означає: «Я щось ненавиджу»?
Я лише… Коли я сказала їй це,
для мене це означало, що я хотіла би спілкуватися з нею,
лише якщо мені платять за це або вимагає контракт.
-Ясно. -Це я мала на увазі.
Гаразд, хлопці,
це
та Ніколь, яку ви знаєте?
Гадаєте, це просто випадково так сталося?
На все це важко дивитися, на всю цю ситуацію.
Я відчуваю, що Ніколь точно не любить Крішель,
і це спотворило її особистість так, що я майже її не впізнаю.
Мої батьки запитали мене: «Що відбувається?»
«Я знаю її десять років. Це не звична мені Ніколь».
Це спонукало її ухвалити деякі рішення,
про які їй слід би пошкодувати,
але це не та Ніколь, яку я знаю понад десять років.
Як ваші стосунки тепер?
Між вами двома й Ніколь усе добре?
Авжеж, Ніколь серед моїх найближчих друзів.
Ясно, чудово.
Скажу так, Ніколь завжди була впертою.
Як віслюк, хоч за вуха тягни, навіть не поступиться часом.
Тому я взагалі не вважаю, що Ніколь гомофобка.
-Так. -Я в це ні на мить не повірю.
Але дякувати у відповідь на, що я побачив,
є з її боку геть неприйнятним.
Думаю, ти не продумала це, як належить.
Ніколь — прекрасна людина,
і мені сумно, що вони з Крішель не ладнають,
але, гадаю, у неї є складні риси,
і я розумію, чому Крішель дуже важко з ними впоратися.
Гаразд, сподіваюся,
ви знайдете спосіб усе це вирішити.
Побачимо.
Але я рада скласти мечі.
Про це ми можемо домовитися.
Гадаю, це рішення, яке ми шукаємо…
і це рішення, якого я прагну, тому…
-Гаразд. -Здається, рішення знайдено.
Попереду ще великий шлях.
Гаразд, безсумнівно, драми тут просто вщерть.
Але я знаю, що ви любите розважатися.
Тож погляньмо на легші моменти з життя «О Груп».
-Штани повністю в чоботи. -Я ще таких не бачила.
-Очманіти. -Це лиш раз одягнути.
Як Мерилін Монро!
Я така, як будинок?
-Так? -Це немов мушля.
Торкаєшся моїх цицьок.
Маленька сумочка, аби сьогодні донести всім послання.
-«Дівчино, ти фанатка». -Це вагіна, так.
Я думала, це сумочка.
-Це баскетбольний м'яч. -Це бомбезно.
-Хтось хоче… пікантних чипсів? -Ти витягла чипси із сумочки «Біркін».
-Точно можна залізти. -Що?
Який у нас в офісі страховий поліс?
Боже. Точно лізу наступного разу.
Стривай… Господи!
Боже мій.
А ці кулі?
Тобі не подобається, коли помідори в лице б'ють.
Давно мене помідори не били, Аманзо.
Я ще ніколи так огидно не сміялася.
Але це краще, ніж моє…
-Здається, вона з'їла муху. -Ти серйозно?
Ні! О Боже.
Може, це знак тримати язика за зубами.
Я ледь не вирубала себе.
-Аманзо! -Господи.
Ви просто…
Народ, ви тут відпадні.
-Брі… -Привіт.
Чув, ти любиш пікантні чипси.
У мене лише один.
-Боже! -Я не хочу одного.
-У мене є один. -Ну добре.
-Супер. -«Ну добре».
Будь ласка.
Брі, як думаєш, хто в офісі наймодніший?
У кожного своя мода.
-Я відрізняюся від інших. -Наймодніша Брі.
Моя мода більш така мужня, темна, однотонна, проста така.
Ну, іноді ми… Важко вистрілювати й завжди мати новий наряд.
Чесно кажучи, я завжди передбачаю, що у всіх буде гарний наряд.
І тоді кожен собі думає: «Ну тоді я… Отак можна б… Що-небудь…»
Чи шкодуєш ти відчайдушно через якийсь образ?
-Їх купа. -Купа?
Так, у перших сезонах я була страшенно нудною.
До того ж гадаю, що далі ми йдемо, що більше заробляєш,
-то легше бути моднішим. -Справедливо.
Ну, на моду треба мати смак, але так.
Зазвичай я пишаюся своїми образами, а от подивилася я цей сезон…
Ну слухайте.
У певні моменти от, наприклад, думаю: «Цим косичкам уже тиждень,
але цей наряд до них не пасує».
І якось воно… Я трохи лажала.
Потім ви з Челсі пішли в бар,
а нарядилися, немов зібралися в геть різні місця.
Вона мов приїхала на пляж,
а ти наче прибула туди, де живу я, у Солт-Лейк.
У мене двоє дітей. Я була дуже зайнята.
На мені були ті самі шорти, що й на сцені з Крішель.
Я сама собі стилістка.
Я переважно обожнюю твій стиль.
Зверху було холодно, а знизу спекотно.
Косички були з тижня моди.
У тебе все відпадно, бо ти дуже ризикуєш.
Коли багато ризикувати, час від часу зазнаєш невдачі.
Час від часу думаєш собі: «Я запізнюся. До сраки все, мушу бігти».
-Це… -Краще, ніж бути нудною…
-Так, звичайно. -Так.
Нам кортить побачити, що ти вдягнеш.
Це чудово.
Хлопці, хто з вас вдягається краще?
Залежить. У Джейсона круті дідусеві светри.
А ти не про жилети?
Жилети й дідусеві светри, так.
-Виправиш його? -Шикарні.
-Дякую. -Побачивши жилет, я подумав:
-«Він ризикує». -Ікона моди.
Гаразд, у мене є ще патрони. Роман підтримає мене.
По дорозі сюди ми порадили йому підняти шкарпетки,
на нім спортивні шкарпетки ж.
-Так, товсті. -Він лише раз так.
-Один день такий. -Лише раз?
Він уже виправляється. Я…
Можна дещо сказати? Я знаю цих хлопців 23 роки.
Вони ніколи не вміли одягатися.
Якби Джейсон зайшов
і побачив щось на манекені, сказав би: «Підходить».
Тому це вони дуже добре роблять.
Спасибі, Аманзо.
-Цього сезону ти виріс. -Дякую.
Рухаємося далі?
Брі, Челсі, чи запланували ви день, щоб разом погратися? Десь скоро.
-Чи домовилися? -Так!
-Щоб погралися ми чи діти? -І ви, і діти.
Тиша від обох. Що ж, чудово!
Ну, Брі й Челсі,
ви стільки крові одна одній попили, що графу Дракулі й не снилося.
Подивимося?
-Кров'янка якась! -Обов'язково.
-Це Брі. -Привіт, дівчата.
Що ми знаємо про Брі? Вона народила одного з п'яти дітей
пана Ніка Кеннона.
Стосунки Ніка Кеннона й Брі радше неприємні.
Може, він майстерний маніпулятор.
Народжувати стільки дітей і розбивати стільки сердець —
це огидно.
Вона одурена.
З ким спати, народжувати — це моя справа.
Мені судді не потрібні.
Наше знайомство почалося на поганій ноті — з мого боку —
і мені шкода, що я висловила ті думки.
Мені важко простувати далі з людиною,
у якої така тверда думка про мою ситуацію.
Чесно, не знаю, чи можу лишити це в минулому.
Боже, Брі!
-Привіт! Як справи? -Добре. А в тебе?
-Кассандра. Дуже приємно. -Звідки ви знайомі?
Ми давним-давно знайомі.
Ні, я б не сказала, що ми знайомі.
Привіт, дівчата.
-Привіт. -Привіт.
Рада знайомству.
Коли хтось починає: «Привіт. Мені дуже приємно».
-Сіра овечка? -Ага. Думаю: «Ні, козо. Що ти робиш?»
Авжеж, я люблю Кассандру, бо Кассандра й Брі гиркаються.
-На твоєму місці я б… -Я не ти.
Я не ти.
Я не вона. Ні ніхто інший, хто тут працює.
Я — це я.
Бляха-муха, мене ця лажа задовбала.
Я сита по горло.
-Ти вже йдеш? -Пішло воно!
-Що таке? -Пішло воно все!
-До дідька це шоу. -Що таке?
Що таке?
Я хотіла її відгепати.
-Срака-мотика. -Пішли вони!
Челсі була стервом?
Купи кондиціонер для волосся, Кассандро,
підстрижи посічені кінчики й вії зроби, посереднє ти стерво.
Вона хоче напасти на мене? Я всіх, бляха, відіб'ю.
ОППЕНГАЙМ ГРУП НЕРУХОМІСТЬ
Не знаю, з чого почати.
Ви, дівчата, довели ситуацію до крайнощів.
Чому ви не помиритеся? Уже стільки часу минуло.
-По-перше… -Так?
По-перше, мене штовхали, тицяли, втуплювалися в мене,
обзивали, зневажали мою сім'ю, зневажали мене.
Усі розказують мені, який це жах,
яка він погана людина, який поганий батько.
Що я прагну його грошей…
Я слухаю це щодня з ранку до вечора.
Усе, бляха, замахало.
Я цим не пишаюся.
Це та моя сторона,
якої мені не хочеться мати й над якою я працюю.
Але я ще й не хочу бути з людьми й не допускаю їх до себе,
які витягують з мене цю сторону.
Усе могло не заходити настільки далеко, як воно зайшло,
-але водночас, знаєте… -Так.
…мене кусають — я огризаюся…
Ти вдома балакала про це?
-Що про це думає Нік? -Йому прикро.
-Тобі було важко? -Авжеж. Це моє справжнє життя.
Це ж не було просто: «Ви сваритеся…». Без образ.
«…через якусь угоду».
Це моя сім'я. Це моя дитина.
Є інші люди, які не мають стосунку до цього шоу,
а все якось пішло…
Скотилося надто далеко.
І, по-перше, коза, чия вагіна висить, бляха, по всьому інтернету,
не розповідатиме мені, що означає «стильно».
Лишень уточню: ти, звісно, говорила зараз не про Челсі?
-Боже! -Ні, авжеж!
Я не про Челсі.
-Ні, я просто хотіла уточнити. -Я саме хотіла уточнити.
Ви не знайдете моєї вагіни в неті, може, у мобілці Емми…
Ну, це вже інакше, але…
-Надто багато інформації. -Челсі…
Ти намагалася дати їй пораду чи хотіла пограти їй на нервах?
Я справді намагалася дати їй пораду, але, стосовно нас із Кассандрою…
Я не розмовляла з нею після тієї вечірки.
Челсі якось попросила в тебе вибачення.
І дуже здивувало, коли ти відповіла:
«Дякую, але вибачень не приймаю».
А чому здивувало?
Тому що…
Дуже дивно, коли хтось хоче перепросити,
а інша людина відкидає вибачення. От чому?
Я не казала, що відкидаю їх. Я сказала,
що я дякую й високо ціную те, що ти прийшла до мене й перепросила,
та не знаю, чи можу лишити це в минулому.
І поведінка опісля була абсолютно протилежною.
Ні, ми не будемо вже завтра ладнати
й пити разом.
Те, що було сказано після вибачень, було…
Ти дивилася той самий трейлер, що і я?
Бо все, що сталося після того: Кассандра й так далі —
-я очікувала… -Це не було проти тебе.
Це була чисто моя реакція на те, що коїлося між тобою й Кассандрою…
Ти заявляла, що тішишся, що хтось побачив мої жахливі риси характеру,
які ти вже помічала. І ти ще там патякала.
Мені потрібна чашка чаю, бо, чесно кажучи, ти читаєш мої думки,
і ще жодна розмова на цю тему не освіжала мене так…
-Кажу, як є. -…з її приїзду.
-Маємо бути чесними. -Це вперше хтось мені каже
-те, що, на мій погляд, справді думає. -Так.
-І це дуже освіжає голову. -Ну так…
Гаразд, я не навіжена.
По суті, тоді я побачила, що ти ставишся до неї, як стерво,
а схожу енергетику я відчувала від тебе й щодо себе.
То я було стервом чи просто холодною й нетовариською?
Отут десь корінь нашого непорозуміння.
Я розумію, чому між нами виник розрив.
Коли я вперше висловилася про твоє життя, то зробила це публічно.
Тож я повинна публічно перепросити, що висловилася про те,
що мене взагалі, бляха, не стосується, отак чесно.
Гадаєш, тепер ти можеш витерти минулі образи?
-Залежить. Розумієш? -Ясно.
Ми можемо чубитися, а наступного дня знову стати подругами.
Але чи буду я патякати про те, що мене не стосується?
Більше ніколи.
Добре, якщо ти таки вернешся, то зможеш працювати з нею?
Якщо мою сім'ю вже не обговорюватимуть і ми досягнемо порозуміння, так.
-Віддаю пас їй. -Супер, вони можуть працювати разом!
Незважаючи на ці драми, це шоу про нерухомість.
Тож погляньмо на основні моменти.
Він неперевершений.
Поглянь-но.
-Овва, це неймовірно. -Приголомшливо!
У нас є баскетбольний майданчик стандартного розміру НБА.
Ще далі — критий басейн олімпійських розмірів.
У нас тут справжній англійський паб
із пілоном для стриптизу.
Оце мій гараж на 20 машин.
-Офігіти! -Овва!
Нічого собі.
Кабо просто розкішний.
Джейсоне, як там продажі?
-Повільніше. -Ясно.
Так, гадаю, у 2023 році вони повільніші,
ніж за всі ці десять років, чесно кажучи.
Високі відсотки, податок на маєтки…
Хтось із дівчат приносив особливо високі суми?
Чесно кажучи, попри все більшість дівчат цього року добре попрацювали.
Вони всі старалися.
Хотілося б, щоб більше, і сподіваюся, ринок зміниться,
але я не буду сидіти й скаржитися,
бо всі дівчата на цьому дивані цього року багато попрацювали.
Вони добре впоралися цього року,
бо в тебе були гроші на новий офіс.
Крішель, ти називаєш його дитмайданчиком для дорослих, так?
Це справді дитмайданчик для дорослих. Відпадний.
-Шикардос! -Ну чесно відпадний.
Це дитмайданчик для дорослих, але ми ж любимо гратися.
Тут більше місця й вбиралень для всіх нас, дівчат.
-Так. -Ясно.
Гадаєте, він вартий витрачених грошей?
Це його гроші, він може витрачати їх, як хоче, але я не думаю, що це…
Це перевищує суму комфортних для мене витрат.
Бретте, ми бачили в шоу, що ти дуже перечив проти цього.
Ви нарешті знайшли вихід?
Ми завжди сваримося, але щодня знаходимо вихід,
тому, може, для глядачів це було видовище, але для нас це була звична справа.
Ясно.
Їхній настрій змінюється від нуля до 100, і їм байдуже, де вони перебувають.
Усе довкола ніби затуляє ширма.
Іноді збоку думаєш: «Ви саме зараз мусите?»
Найкраща й найгірша історія…
Вона сталась десь вісім років тому.
Ми разом пішли в ресторан навпроти.
На курку?
Один із них, не знаю хто, узяв щось із тарілки іншого,
-і почалася Третя світова. -З моєї.
-Із його. -Це він у мене взяв.
Каже: «Ходімо на вулицю».
Вони виходять на вулицю й буквально починають гамселитися
-під рекламним щитом… -Через шматок курки.
…на якому вони двоє на бульварі Сансет,
і навкулачки…
-…ці дурні сварки? -Так, ми сваримося через дурниці.
-Їх попускає. -Як коли.
-Так. -Коли ви сім'я, вас швидко попускає.
Джейсоне, ти додаєш робочі столи?
Це означає, що з'явиться більше агентів?
План саме такий.
Офіс тепер удвічі більший, з'явилося кілька робочих столів,
тож я хочу найняти ще агентів.
Чудова новина.
Коли ти шукаєш агенток,
що, окрім величезних
особистостей,
ти ще шукаєш?
Я б сказав, на кожні 500 людей, які надсилають резюме,
ми проводимо п'ять співбесід і наймаємо одну людину.
-Ага. -Минулого тижня було кілька співбесід.
-Так. -Можете назвати імена?
-Ми ще нічого не вирішили. -Гаразд.
Еммо, ти нарешті продала будинок Гаррі Стайлза.
-Молодець. -Так!
-Дзвони в дзвін! -Круто!
-Авжеж! -Правда?
Якби ж у нас був той великий дзвін.
-Так! -У мене його нема.
-У мене є маленький. -У тебе є інший…
-Боже, у мене є інший… -Задзвониш?
Так! Я затиснена в цьому корсеті, але подзвоню.
Цього я не так остерігаюся, як великого.
-Так. Треба помінятися. -Усі щасливі, тому…
Зокрема, і я.
Іноді глядачі сумніваються,
чи в шоу продажі вашої агенції
не є просто шоу.
Можеш прокоментувати?
Так. Я вважаю, ми дуже багато працюємо.
Коли хтось ставить будь-що під сумнів, одразу стає дуже важко,
бо зусилля, час, який ми присвячуємо…
У мене багато лістингів. От дім Зедда,
я стільки годин провела на показах і так далі,
а його не купили.
Навіть пам'ятаю, як ми готували дім Зедда для виставлення на продаж.
Я залізла в глибокий басейн,
переставляла камені, аби фото вийшло ідеальним.
Тож усі ми на цій сцені, на цьому дивані,
дуже важко працювали.
Іноді мені закрадається думка:
«Боже, ви досі показуєте будинки?»
Це ж страшенно дивно виходить, коли…
От я подумав про будинок Гаррі Стайлза:
«Цікаво, чи його вирішують оглянути,
бо його показуватимеш ти?»
-Так і є. -Авжеж, і я таких людей перевіряю.
-Ми перевіряємо їхню платоспроможність. -Ясно.
Це важливі речі. Не просто:
«Я не хочу отримувати стільки дзвінків. Їдемо й оглядаємо». Ні.
Це постійний ретельний перегляд. Кожного дня. Гаразд, це цікаво.
Минулого тижня ми з Челсі
були на зустрічі в об'єкті на десять мільйонів в Ермоса-Біч,
і під час призначення лістингу вона відпрацювала блискуче.
Твоя заслуга просто величезна.
Ми відмовилися, бо інші оцінювали об'єкт в 11 млн,
а ми — в дев'ять.
Але ми все забацали й через пів року отримаємо цей дім.
-Челсі… -Ясно, супер.
Джейсоне, коли Брі підійшла до тебе наприкінці сезону,
ми побачили твої сумніви щодо комісії.
Має запитання таке: чи переживаєш ти через це?
Я не маю нічого проти, коли хтось сумнівається в структурі комісії,
разом із тим, я її не змінюватиму.
Усі в нашій брокерській конторі отримують від 50% до 70%.
-Від 50 до 70. -Так.
Як ти вирішуєш, хто має давати тобі 50%, а хто 70%?
Це залежить від моєї участі в угоді.
Але 50% нам, 50-70% нам, а не йому.
-Так, я беру від 30% до 50%. -Ясно.
Агенція бере не менше 30% з будь-якої угоди й не більше 50%.
Коли ти порушила цю тему впродовж шоу,
я подумав: «Чому ми ніколи про це не чули?» Це лиш у мене такі думки?
Ми з Джейсоном тільки через це й сперечаємося.
Він каже: «Я не змінююся». Я така: «Дуже мене потішив».
А потім, звісно, ми проходимо через це за п'ять хвилин, як він із Бреттом,
бо ми неначе сім'я.
Знаєш, сума, яку ми отримуємо, набагато важливіша,
ніж… трохи більша комісія.
Брі, ти змінила свою думку, послухавши слова Мері?
Ні. Це не мало ніякого значення, коли ми обговорювали це питання.
Я прийшла з агенції, де розподіл був 90 на десять.
Тож я думала: «Це забагато віддавати».
Я розумію, що вони кажуть, сімейні аспекти, і вони мають рацію.
Звісно, це правда.
Тож ішлося лише про мене: «Я ще не зовсім членкиня сім'ї,
тому прошу всю суму».
-Ясно. -Ніколь,
я знаю, ти не ладнала з деякими дівчатами в офісі,
але коли мова зайшла про тодішню дівчину Джейсона, Мері-Лу,
ти стала для неї, мабуть, улюбленицею.
Крішель — не зовсім.
Із самого Парижа до нас завітала прекрасна Мері-Лу.
Привіт, Мері-Лу. Як справи?
-Привіт. Добре. -Давай, ходи до нас.
-Я дуже рада бути тут. -Привіт.
-Я думала, вони жартують. -Мило, Джейсоне.
-Привіт, сонце. -Боже, скільки часу минуло.
-Господи. -Боже мій.
Дякую.
Гаразд, сідай собі поруч із Ніколь.
-Не саджай її біля мене. -Вельми дякую.
-Мері-Лу, як воно? -Прекрасно. Розвиваюся.
-Коли ви востаннє бачилися? -Коли розійшлися.
А ви підтримуєте зв'язок?
-Так. -Листуємося час від часу.
Та жити на різних материках важко.
Мері-Лу, ти залетіла в сезон і вилетіла з нього,
як гарячий лістинг поза ринком.
Ми хочемо освіжити в пам'яті твої особливі миті із сьомого сезону.
Погляньмо.
Як давно ти з цією людиною?
Вісім місяців. Їй 25.
Вона вивчала економіку й займається брендингом.
Я не здивована, що вона вивчала економіку,
бо вона ж тепер із Джейсоном.
Це економічно дуже логічно. Прекрасне рішення.
Чи чекати мені чогось у Парижі?
Жартую.
Дуже прикро, що я не можу дружити з Крішель,
адже я знаю, наскільки вона важлива для Джейсона.
Я зараз із Крішель.
Гаразд.
Вона не хоче зі мною дружити.
-Тому що я ревную й плачу. -Ти ж знаєш, що ми в об'єктиві?
Я не казала такого.
Було б непогано — адже я дівчина Джейсона —
щоб ми порозумілися й…
Ми спитали, як довго ти жила в Парижі,
-коли ти вертаєшся, ми спитали… -Ні.
Це Джи спитала.
Ти знущаєшся?
Я дуже люблю Джи. Вона така приязна до мене.
У мене гендерно-нейтральний партнер. Займенники не ті.
-Це просто. Ти й мене не знаєш. -Вибач.
-Ми не будемо подругами. -Хіба дружба з Джейсоном не варта того…
Дівчата, можна збити?
-Цирк якийсь. -Дуже перепрошую, Джейсоне.
Для мене — не варта.
Я дружу з Джейсоном, але не мушу.
Гаразд, Мері-Лу…
Це цікаво — знову це побачити.
-Так? -Але так, це чудово проведений час.
Було трохи драми, але загалом, приємно це переглянути.
Ясно, гаразд.
Крішель, мені ніколи не доводилося обідати з новим партнером мого колишнього.
От ніколи не доводилося. Як це було?
Ну дивіться,
сподіваюся, ви обоє задоволені тим, де ви зараз.
Я точно задоволена.
Я не хотіла мати з тобою проблем,
бо я не бажала, аби це відображало моє задоволення тим…
Я сподівалася, що коли ти тусиш зі мною й моєю половинкою, то бачиш,
що я закохана по вуха.
У мене просто неймовірне кохання до Джи,
і це важко не побачити, якщо провести з нами п'ять хвилин.
-Тому я гадала, що ми досягнемо цього. -Я ніколи цього не критикувала.
Так, ти закохана в Джи, і це кохання взаємне.
-Я ніколи цього не критикувала. -Я відповідала на питання.
Я просто пробувала пояснити, чому я бажала це зробити,
але я й не хотіла жодного тертя,
аби це не відображало того, яким річищем пішла та розмова.
Чи відчувала ти, що граєш другу скрипку після…
Крішель,
або чи відчувала ти загрозу через її стосунки з Джейсоном?
Крішель була лише темою на камеру.
У нас були чудові стосунки. Ми неймовірно кохали одне одного.
Бачиш, яка в мене претензія? Я для тебе — тема на камеру.
Я втомилася бути для людей темою на камеру й боксерською грушею.
Ясна річ, така роль геть не прикольна.
Я засмучена через усіх тих, хто нападав на мене цього сезону.
До зйомок і твоїх слів на камеру, що я злюка з тобою,
був один момент, про який я згадала, що ми тусили з тобою без Джейсона —
а ти визнала, що я завжди була до тебе приязна —
і в мене є селфі цього моменту. Шикарні.
Це було ще до сюжетної лінії й твого рішення сказати на камеру,
що все було інакше.
У нас є наймиліша у світі фотографія у вбиральні, тому…
Але це неправда.
Ми не… Ми бачилися частіше…
Думаєш, я брешу про фото?
Ні, ти не брешеш про фото,
але ти брешеш, що ми бачилися без Джейсона лише один раз.
Коли б я це бачила тебе без Джейсона крім разу, коли ми ходили в ту вбиральню?
Я завжди… Ви завжди були разом.
-Я нагадаю. -Гаразд.
Одного разу ми робили тест на ковід, ти була з Еммою, а я була сама.
Ми мали зробити тест перед вечіркою, і ви стояли біля мене…
Коли я сказала, що в тебе чудова сукня?
-Ти не казала такого. -Вона сказала.
-Я сказала. -І це було в пентхаусі, так.
Я нічого не сказала, а вона — так. Я подумала: «Крішель — милота».
Срака-мотика, це як так узагалі?
Це не так, ну але це
твоя правда.
Дуже швидко, ти щось шепотіла, і я хочу знати, що саме.
-До Брі? -Так.
Я подумала, що це дуже цікаво. Ніколь так радіє, що Мері-Лу тут.
-Вона така… -От як я змінилася?
Ти радієш, що хтось не любить Крішель.
Ти робиш стільки припущень.
-Ні, я лише констатую факти. -Я зараз така сама, що й увесь день.
Я… Вона моя подруга.
-Чому це тебе дратує? -Я така сама, як була.
Ти точно рада, що вона тут, бо вона теж не любить Крішель.
Якщо ще хтось хоче ненавидіти мене, то він одразу матиме друзів.
-Дякую! Точно. -Про це вона й каже.
Крішель цього не заслуговує, тому вибач…
Нас зв'язує не ставлення до Крішель.
Нас зв'язує те, що ми симпатизуємо одна одній, ось і все.
Еммо, ти шепотіла це Брі. Брі, що ти стосовно цього думаєш?
-Згодна з тим, що каже Емма? -Цілком.
-Ясно. -Тобто,
люди за своєю природою зазвичай так роблять,
тому логічно, що…
-Можеш указати на щось? -У мене питання.
Ми ж щойно сказали тобі.
-Ні, ви припускаєте. -Указати на тебе? Помогло?
-Ви у спілці. -Ні, у поведінці.
Ти не любиш декого, а ще підбурюєш її,
підкидаєш їй дурні історії, мовляв:
«Вона все загребе й коня з'їсть із копитами».
У неї навіть коня немає.
Не знаю, нащо ти її цими історіями годуєш.
Ми були… Господи.
Чи можливо, що вона просто раділа зустрічі з подругою?
-Чи це можливий варіант? -Так.
Чи мусить це мати зв'язок…
Я тут за адвоката диявола.
Та й Ніколь не проявляла радості,
коли побачила Мері-Лу й не кричала: «Яка ж радість»!
Ні, лише коли Мері-Лу й Крішель почали розмовляти й стало гаряче.
Гаразд, не думаю, що ми вирішимо це сьогодні,
-…рухаймося далі. -За адвоката диявола…
Мері-Лу, ти так нам сподобалася в шоу!
Дуже тішуся, що завітала. Щиро дякую тобі за це.
-Вам дякую. -Гаразд!
Файно є! Добре.
Мері, Романе, ми знаємо, ви неабищо пережили.
Ви пройшли цей шлях, знімаючись у шоу, це неймовірно сміливо.
Не хочу більше тягнути нині за цю нитку,
але я й глядачі —
ми щиро вам співчуваємо. Мені дуже шкода, що ви таке пройшли.
У вас тепер усе добре?
Наскільки це можливо.
Так.
Гаразд, облишу тут цю тему. Романе, у тебе все добре?
Гаразд.
Похизуєтеся своїм новим цуценям, аби розігнати сум?
-Так. -Так.
-Так? Добре. -Похизуюся.
Він десь тут?
Так. Ми не можемо його залишити.
Ми страшенно його любимо.
-Ану. -З тим малям не вийшло.
-У нас нове маля. -Тор, так?
Привіт, Торе!
Він красень!
Мамцю!
Так, це Тор.
-Він красень. -Я його дівчина.
-Він уже обрав мене. -Мати рідна.
-Наш кошлатий малюк. -Круто, що ви його взяли, Мері.
-У нього щоразу інший колір. -Так.
Крішель, як ти займаєшся нерухомістю, коли Джи на гастролях?
Чи просто береш відпустку?
Ну, само собою,
я не в змозі брати на себе лістинги, але я працюю з покупцями.
А робота з покупцями означає, що я шукаю їм потрібну нерухомість,
а мультилістинг працює…
Знаєш, мультилістинг працює всюди, тому…
-Працювати з покупцями все ж можна. -Гаразд.
Це дуже особисте питання, яке іноді недоречно
ставити жінці, але я знаю, що ти хотіла дитину.
Ми бачили це в останніх кількох сезонах.
Ти все ще про це розмірковуєш?
І хочеш прямувати до цієї мети?
Так, це захоплива думка для нас, ми будуємо плани нашої сім'ї на майбутнє,
Джи теж у захваті
й бажає йти зі мною разом на цьому шляху.
-Так. -Тому так, ми…
Так, ми обоє в захваті від цієї ідеї.
Ви вже крокуєте цим шляхом
чи лише поки обговорюєте це питання?
Гадаю, я можу розповісти вам,
що зараз ми робимо кроки до створення плану.
Фантастично! Я шалено радий за вас!
Гаразд, перемикаємося.
За всі ці сезони ми бачили сенсаційні сумки:
від баскетбольної сумки Аманзи до вагінальної сумки Челсі,
але цього сезону одна сумка мені особливо зайшла.
Аманзо, твоя сумка «Кажи правду».
-Боже, мені вона так сподобалася! -Ага.
Але з причин, які ти ще не зовсім розумієш.
Настав час вам усім сказати правду.
А щоб ви точно розповіли всю правду, я запросив фахівця.
У нас є поліграфолог, Джон Гроган, який приєднається до нас прямо зараз.
-Джоне! -Що?
-Перестань негайно. -Привіт, Джоне!
-Дякую, що завітав. -Він дуже радий тут бути.
Привітайте Джона!
Ніфігашечки!
Як вам таке? Нервуєте? Хвилюєтеся?
Супер!
-Так! -Я в захваті.
Ви всі знаєте, що це таке, але хай Джон пояснить.
Джоне, поясни, будь ласка, що це має бути.
Ми будемо зчитувати мікроскопічні зміни крові, поту й дихання.
Такий же тест проходять, аби стати копом чи федеральним агентом.
Ми зможемо побачити, брешуть вони чи ні.
-Він такий серйозний. -Надзвичайно.
Гаразд, ну що, тоді починаємо гру?
-Брі. -Знала, що ти почнеш із мене.
-Не знаю чому, але знала. -Можеш сісти туди?
Поки тебе підключають, розкажу: питання прийшли через соцмережі,
і ми дуже хочемо з'ясувати, що хочуть знати глядачі
й чи ви говорили правду.
Добре, почнемо з дуже легкого.
Гаразд.
Тільки не світіть у лице прожектором.
Ти розкішна. Не переживай.
-І не світло зверху. Це гріх. -Хочемо тебе залякати.
-Ми в Лос-Анджелесі? -Так.
-Це правда. -Це правда.
Твого сина звати Леджендарі?
Так.
-Правда. -Гаразд.
Як думаєш, ти найспокусливіша в офісі?
-Що це за запитання? -Я не знаю. Глядачі хочуть знати.
Ні.
-Джоне? -Це брехня.
Ось що це за питання.
-Так! -Боже, умираю зі сміху.
Умираю!
-Гаразд, Брі… -Це цікаво.
Добре.
Наступне питання.
Чи ти часом упадаєш у гнів?
-Так, мабуть. -Гаразд.
Це правда.
-Ага! -Я казала, що працюю над собою.
-Що вам від мене ще треба? -Казала.
-У тебе були побачення з клієнтом? -Задля агенції?
-Так. -Ні.
-Ага. -Побачення? Ні.
Секс? Можливо.
-Я жартую. Ні. -Нормально.
-Джоне? -Правда.
Правда. Добре.
-Ти коли-небудь подружишся з Челсі? -Можливо.
Джоне?
Це брехня.
-Й останнє питання. -Боже. Давай.
Майкл Бі Джордан…
-Мій чоловік. -…класний у ліжку?
Я й сам хочу знати.
-І я. -Аманза хоче знати.
Для мене це умова.
Ох і дістанеться ж мені за це.
-Бляха. -Ні.
Це правда.
Ні!
О ні! Він не виконує моєї умови.
Вибач, золотий.
-Брі? -Так?
-Молодець. -Молодчина!
Молодець, Брі!
Чорт! Розбив сьогодні мрії багатьох дівчат.
-Багатьох дівчат. -І хлопців.
-Ніколь. -Я передчувала.
От передчувала.
Ти готова?
Почнемо? Гаразд.
Ніколь, ти працюєш в офісі вже вісім років?
-Так. -Це правда.
Ти заміжня?
-Так. -Це правда.
А ти вважаєш, що ти найспокусливіша в офісі?
-Ні. -Правда.
Гаразд!
Чи ти нападала на Крішель, щоб довше бути перед камерою?
Ні.
-Правда. -Правда!
Як тобі таке?
Тоді що ми зараз робимо?
Я не знаю, як…
Ніколь, ти вільна. Спасибі. Можеш відчепити її.
Джоне, готовий?
Моя наступна жертва!
-Крішель! Ходи, сонце. -Гаразд.
Нервуєш, Крішель?
Ні, уперед.
-Отже, почнемо з легкого. -Гаразд.
Ти в шлюбі з Джи Фліп?
Так.
-Гаразд. -Це правда.
-Добре. -Ти недавно була в Австралії?
Так!
-Правда. -Правильно.
Чи ти вважаєш, що найспокусливіша в офісі ти?
Ні.
От це очікування!
Правда.
Наступне питання веселе.
-Гаразд. -Хто кращий у ліжку…
О ні.
Джи Фліп чи Джейсон?
-Перестань! -Це…
Це легко.
Я могла б не відповідати,
але я скажу, що це людина, за яку я вийшла заміж, Джи.
Очевидно.
-Це навіть не особисте. -Навіть не переживай.
-Але… От. -Отаке її сприйняття.
Правда.
Це як порівнювати яблука й рибу, тому авжеж.
Гаразд. Ти довіряєш Аманзі?
Ні.
Гаразд. Джоне?
-Правда. -Правда. Не довіряєш.
Чи ти
коли-небудь куштувала
емпанади Емми?
Господи!
Чекайте! Справжні емпанади чи мою емпанаду?
-Хай розуміє, як хоче! -Ти звеш її емпанадою?
-Тлумач, як завгодно. -Треба чітко.
Я їла емпанади Емми з морозилки.
Я не пробувала емпанади Емми нижче пояса.
Вона каже правду?
-Що відбувається? -Звісно.
Показники непереконливі.
-Я сміялася. Спитай ще раз. -Стривайте. Ми…
-Рука тремтить. Я сміялася. -Боже!
Я не пробувала.
Не може визначити…
-Круте завершення. -Гаразд.
-Твій час сплив. Усі готові? -Ні.
-Джейсон. -Так!
-Я й сам хочу. -Супер, що ти радий.
Джон такий серйозний.
Це навіть зайве. Я не брешу.
-Оце він зухвалий! -Ага.
-Готовий? -Так.
Добре.
Гаразд Бретт — твій брат?
Так.
Це правда.
-Так! -Ти сьогодні в синьому костюмі?
Ну так.
-Добре. -Правда.
Найспокусливіший в офісі ти?
З чоловіків чи… Ні, бо з нами працює Роман, тому ні.
-І я. -Це брехня.
Я відчув, що це брехня.
У тебе справді зріст метр 68?
У цих туфлях — так.
Гаразд.
Ну й питаннячка…
Це брехня.
Ваші стосунки з Мері-Лу були лише для шоу?
Ні.
-Правда. -Правда. Супер.
Ти досі кохаєш Крішель?
Закоханий? Ні.
Брехня.
Як мило!
Молодець.
Ми знаємо, що ти зустрічався з Мері, Ніколь і Крішель.
Чи є ще хтось на цій сцені, з ким ти зустрічався?
Хто?
-Не зі мною! -Господи.
І не зі мною. Щоб теж знали.
Не з цією козою, ясно?
-Красно дякую. -Ні.
Не зі мною.
Ні.
-Джоне? -Ні.
Правда.
А здивувався як!
Так, Джейсон здивований!
-Це правда! -Джоне, це не…
Твоя машина зламана.
-Це правда. -Щось тут не так.
-Вільний. -Треба нової машини.
-Це було весело. -Щиро дякую.
-Молодець! -Молодець.
Ми готові до наступної людини.
Челсі.
-Використаю п'яту поправку. -Ні-ні.
-Челс… -Бачила, як усе закінчилося.
-Давай! -Челсі!
Ви ставите дуже особисті питання.
А ще я помітила деякі неточності в системі.
-Вона не працює. -Не наїжджай на Джона.
-Без образ… -Не наїжджай на Джона.
-але деякі відповіді… -Наприклад?
-Я не казатиму. -Які були неточності?
Я можу підтримати Челсі, так.
-Система не працює. -У ній…
-Чекай. -Бо я мутила з Джейсоном?
-Ти мутила з Джейсоном? -Так, ми дружимо вже 23 роки.
Десь за ці 23 роки.
-Ви просто мутили? -Ні.
-Були й ближчі стосунки! -Так.
Її вже можна й не підключати.
-Нічого собі. -Що?
Джейсоне, ну ти рвеш цей диван, по агентці на раз!
Аманзо, зозулько, можеш сісти в крісло, будь ласка?
Так, гайда.
Аманзо, у тебе двоє дітей?
Так.
-Це правда. -Добре.
А якби я сказала ні?
«Ну, тепер — так».
-Ти живеш у Каліфорнії? -Так.
-Правда. -Дякую.
-Ти найспокусливіша в офісі? -Так.
Так, Аманзо.
-Правда. -Так!
Ти найкраще вдягаєшся в офісі?
Ні.
-Правда. -Нічого собі. Добре.
У тебе колись були пікантні думки щодо Джейсона?
Думаю, я тепер знаю відповідь.
-Так. -Гаразд.
-Джейсон зараз просто відривається. -Ага.
Ти довіряєш Крішель?
Так.
-Це правда. -Овва.
Добре.
Допит завершено. Дякую.
-Дякую за гру. -Молодець, Аманзо.
-Принцесо, зіграєш? -Я? Так.
-Емма! -Так.
Думаю собі: «Боже, що за питання?»
-Так! -Ходи сюди!
Мене так тебе там бракувало.
У моїх цицьок власний мозок.
Вони можуть казати: «Так, ні». Ми не знаємо.
Дякую.
-Еммо? -Так?
-Ми зараз у Лос-Анджелесі? -Так.
Правда.
-Крішель твоя подруга? -Так.
Правда.
Круть.
-Я шокована. -Бомба.
Чи вважаєш ти себе
-найспокусливішою в офісі? -Ні.
Це брехня.
-Ясно. -Я не можу.
Ти зустрічаєшся з кимось тепер?
-Ні. -Цей погляд на Крішель — це «так».
Джон зайвий.
Велика брехня.
Гляньте на Крішель. О ні.
Заберіть мене звідси!
Ти любиш
Крішель?
Так.
Я люблю тебе.
-Правда. -Так!
Так!
-Чистою сестринською любов'ю. -І всіх вас.
Ти вважаєш Аманзу своєю подругою?
Так.
Чому було так важко відповісти?
Бо мені здається, що ми ще не вияснили всього.
-Мені здалося, що вона сіє бурю. -Брехня.
-Джон вважає, що ні. -Ми ніколи цього не зачіпали.
Добре. Ти більше любиш Брі, ніж Челсі?
Це лажа.
-Звісно, ні. Між ними є зв'язок. -Я люблю їх однаково.
-Однаково. -Господи!
-П'ята поправка! -Правда.
О, це правда!
Ця махіна точно поламана. Вона любить тебе, Брі. Але однаково?
Боже мій. Якого дідька? Чому… Гаразд, я закінчила.
-Молодець, Еммо. -Молодець!
-Спасибі. Це було дуже цікаво. -Дякую.
-Суперово. Дякую, Джоне. -Щиро дякую.
Як ми всі знаємо, агенти з Лос-Анджелеса не покладають рук,
але в окрузі Оріндж агенти просто гори перевертають.
Вітайте Джіо, Бранді, Алекс Голл і Поллі із «Заходу сонця на продаж: округ Оріндж».
Вітаю. Ласкаво просимо.
-Так! -Привіт!
-Як воно?
Привіт. Приєднуйтеся до нас. Є ще кілька місць для вас.
-Усі розкішні. -Привіт!
Привіт усім. Як справи?
-Добре. А в тебе? -Чудово.
-Бранді, ти бомба. -Дякую.
Що в тебе нового? Відпочиваєш?
Ні, звісно, що ні.
З дітьми й нерухомістю, з «Оппенгайм Груп»?
Ставки високі. Нема часу відпочивати.
Супер. Настирлива агентка.
-Джіо, у тебе народилася дитина. -Ага. Так.
-Усе гаразд? -Я не сплю, але поза цим — так.
Я почув тебе. Знаю, це дуже важко.
-Поллі, як тобі не в Англії? -Привіт.
Нічого.
-Янкі добре ставляться? -Так.
-Гаразд. -Деякі з них.
-Більшість. -Ясно.
-Алекс Голл. -Привіт.
Привіт, сонце. Як ти?
-Добре. -І діти теж?
-І діти теж. -Усі готові?
Уперед.
Добре. Супер.
Я в захваті від цього серіалу, і мені кортить побачити більше,
тож прогляньмо ексклюзивний трейлер третього сезону.
Він епічний!
Овва, я ще не бачив.
Наш серіал — надовго.
Я зроблю все, аби досягнути успіху.
Я на порозі отримання найбільшого лістингу в «Оппенгайм Груп».
Оце вечірка!
-Просто неймовірно. -Привіт! Дякую.
Мною взяли й скористалися.
До тебе не проявляють поваги — візьми її сам.
На щастя, це мій коник.
Ти хочеш, бляха, права качати.
Краще заспокойся, ти!
-Утямив? -Ну й ну.
Дружи, але дивися обома. Не кажи, що ми тебе не попереджали.
У цій галузі або пан, або пропав.
-Так. -Розумієш?
Чорт. Мати рідна.
Усе нормально?
Я через тебе знепритомніла, а ти тоді зник, бляха-муха.
Чого ти хочеш?
За кілька тижнів мені 34. Хочу те, що маєш ти: дітей, жінку.
Ми не на одній хвилі.
З мене досить. Усе.
Ти збрехала.
-Я не брешу. Чи це… -Господи.
Шон — це халепа. Його бізнес у кризі.
Він так нічого не продав.
Якби ж тато передав мені всі мої лістинги!
У його випадку, «пропав».
Я чув чутки, що ти починаєш.
-Про що? -Не корч дурня.
У нього в голові купа тирси, якщо він придумує таку версію подій.
Я чув це від багатьох.
У нас проблема. Велика проблема.
Я сплю, як малюк, бо дізнався правду.
І ти будеш оце вигадувати?
-Не базікай про мою сім’ю. -Навіть не пробуй.
Привертаєш мою…
Малюче!
Господи.
Швидко!
Я переміг!
Якщо з Джейсона такий брокер, як я бачу,
то він вже дуже довго в «Оппенгайм Груп» не протягне.
Я не хотів такого кінця.
-Ого. -Овва.
Присягаюся, мені вже давно не кортіло так подивитися якесь шоу.
Ви фантастичні! Відпад!
Що ви думаєте про трейлер? Він такий…
-Ви вперше його бачите? -Так.
-Як вам? -Як на мене, хороший.
Я не побачила в собі там проблем.
Тому я задоволена.
-Просто продаєш доми. -Крапка.
У цей один трейлер уміщено багато чого, але ще набагато більше чого сталося.
-Ще більше? -Так.
При перегляді я відчуваю мов посттравматичний стресовий розлад.
Я бачив там свою вагітну дружину, і для мене це була світла смуга.
Проте там є купа шикарної нерухомості,
і купа шалених моментів, тому не перемикайтесь.
-Яких? -Наче вони тобі скажуть!
Шон і… Розумію. Я просто хочу знати.
-У нас обмаль часу. -Удосталь.
Так. У нас обмаль часу для пояснень.
З точки зору Поллі, ми заблокували психічні подразники,
бо це завдає ран.
Ви, мабуть, розумієте, як воно буває.
Так. Я часом думаю собі: «Ця людина
збожеволіла».
Так.
Джейсоне, нещодавно ми читали, що Тайлер звільнився.
-Це правда? Що сталося? -Він звільнився. Так.
І став працювати з батьком, дуже успішним агентом.
Ясно.
І знаєш, я не впевнений, що… Я не люблю говорити за інших.
Гадаю, йому було важко.
Алекс Голл, ти знала?
-Не очікувала запитання. -Шок!
Це шок.
-Ти знала, що він звільняється? -Ні, я не знала цього…
поки це не сталося.
І він якось так
коливався, хитався…
Кілька разів цим погрожував.
Заявляв: «Я звільнюся». Я казала: «Ти хлопчик, що кричав "вовк".
Ти справді це зробиш?»
Одним вухом я слухала, а через інше випускала. Не знала.
Отакої. Ясно.
Ви досі спілкуєтеся чи перестали через це?
Я заблокована в Інстаграмі. Мене відрізали.
-Що сталося? -Я теж хочу знати.
-Гадаєш, це обґрунтовано? -Ні, аж ніяк.
-Ні. -Гаразд.
З усіх в офісі він лише тебе заблокував?
Я не знала про блокування. Мені Поллі розповіла.
-Ти… -Я спілкуюся з Тайлером.
Відколи він звільнився.
-Ясно. Ви ладнаєте? -Так.
Ви листувалися?
Алекс, я хочу знати, що казало твоє лице,
коли Бранді сказала, що смс нормальні.
-Повідомлення. -Сказала що?
Повідомлення були спокійні. Без драм.
Я не знала, що в Тайлера й Бранді були стосунки.
Тебе засмучує те, що вони листувалися?
Ні, я просто…
Навряд чи Бранді з Тайлером дружить.
Тож якщо вона на це натякала, то це локшина на вуха.
Перепрошую?
Ти натякала, що ви листувалися.
-Показати тобі? -Ні, я відповідаю на запитання.
Ні, продовжуйте.
-Вочевидь… -У вас є стосунки.
У нас немає стосунків. Ні.
-Не дуже такі. -Але що…
Тебе бісить, що він писав їй, а не тобі?
Ні, річ не в тім, чи він пише мені, чи Бранді.
Я здивована, що Бранді каже, що вони спілкуються…
Що я написала йому й побажала всього доброго?
Що в цьому так шокує?
-«Шокує»? -Він казав, у тебе здивоване лице.
-Не приписуй мені слів. -Ти їй цього не казав?
То йому це кажи, а не мені.
-Я не казала, що я шокована. -Ой, усе.
Між вами часто виникає напруга чи це через Тайлера?
Напруги через Тайлера немає.
Я ніколи не починаю розмови першою.
-Я не говорю з тобою, тому… -Добре.
Гаразд, зупинимося поки на цьому.
Звісно, нам краще налаштуватися на третій сезон, аби втямити, про що мова.
Прогляньте знов перший і другий сезони, аби бути в курсі всієї драми.
Округ Оріндж, щиро дякую.
Було приємно бути з вами. Спасибі. Раді вас бачити.
-Дякую. -Поки пускаємо вас.
-Дякую. -Дякую, що запросили.
-Па, народ. Дякую. -Па!
Ви справді вже йдете?
-Ще побачимося. -Па-па.
-Перерва, щоб попісяти! -Щоб попісяти?
-Трясця. -Йосип голий!
-Боже. -Я ще ніколи стільки не стримувалася.
Слухай, Брі. Я тримаюся осторонь цієї гри,
бо мені здається, що все це якась хрінь. Я цього не люблю.
Так, але вони не могли змусити тебе це казати. Ось моя претензія.
Чесно кажучи, у ті моменти,
коли я щось казала, то це було від душі.
Не про твою ситуацію, бо цього сезону я тут замовкла.
Ти думаєш, що я за своєю суттю щось маю проти тебе чи що я…
Що я погана людина або…
-Якби я нею була, ти б знала. -Прекрасні наречені!
Зрозумій, як важко після всього, що ти сказала.
Не те що я вважаю тебе поганою людиною. Важко лишити твої слова в минулому.
Я завжди намагаюся бути чесною на 100%.
Коли ти мені не подобалася, я це тобі сказала.
Коли я змінила думку, змінилося й моє ставлення до тебе. Усе.
Я це ціную й розумію. Це Кассандра мене спантеличила.
-Вона погралася мною… -Так.
…а я не люблю такого.
Зворотний відлік.
Через п'ять, чотири, три…
До іншої теми.
Крішель й Аманзо,
мені як глядачеві було дуже сумно дивитися,
як руйнується ваша дружба.
бо ми так довго спостерігали, що ви дуже добре ладнали.
Вам було важко передивлятися цей сезон?
Так, мені було важко.
Надзвичайно… Коли це сталося, це дуже вплинуло на мене,
і стало для мене уроком.
-Ясно. -Це хріново.
Люди багато чого скажуть мені про це, можливо, їй теж.
Може, не дуже. У неї трохи більше фанатів.
Ну але
є, що є, ми рухаємося далі.
Гаразд, погляньмо на ті сцени
й побачимо, що ж сталося.
Я просто в захваті, народ!
У Джи дивовижна студія.
І мені здається, що Аманза — ідеальна людина, щоб оживити це місце.
Поставлю я у вітальні диван
Продовжуй!
Зроблю все класно
Я проповідую, що «О Груп» і мої друзі — це моя сім'я.
Бо в мене було гівняне дитинство. Ці люди для мене як сім'я.
-Позбавимо тебе незнання Кабо. -Жорстко, дівулю.
Ми зустрінемося з вами за вечерею.
-Якого біса? -Що?
Ця поїздка мала б звести нас докупи,
але Крішель й Емма окремо, мета поїздки вже зводиться нанівець.
-Не знаєте, де Крішель? -Вони мають прийти.
-Так. -Вони склали альтернативні плани.
Сонце, це Аманза. Ми всі тут вечеряємо. Два порожні крісла.
Мері й Роман приїхали сюди, хоч їм зараз дуже складно.
Знаю, ти не хочеш у це вірити, але цей вечір на 100% показав мені
те, чого я боялася. Вона змінилася.
Чи це людина, з якою хочеш рухатися по житті?
Вона розлючена й звільнила мене як дизайнерку студії Джи.
Мій бізнес забезпечує моїх дітей.
Шкодиш йому — усе, між нами все скінчено.
…гроші, які я витягнула зі своєї кишені. Час…
Дні, коли я її захищала, минули.
Ти назвала мене гівняною подругою й маніпуляторкою…
Чесно кажучи, ти тепер гівняна подруга.
З'явилися різні зграйки. Ніхто ні з ким не ладнає.
Сім'ї більше немає.
Знаю, усі хочуть запевняти: «Ми сім'я». Знаєш що? Це токсично.
Я не хочу з тобою сваритися.
Й, авжеж, я люблю тебе.
Пробач, якщо я надмірно на щось реагувала. Мені було боляче.
-Пробач мені. -І ти мені.
Я люблю тебе.
Гаразд, Аманзо, ти…
Ти тоді зробила сміливу заяву, сказавши, що Крішель змінилася.
Можеш сформулювати, що ти маєш на увазі?
Крішель змінилася, так.
Крішель знайшла свій голос. Вона знайшла своє щастя з Джи.
Це була зміна, розумієте, вона…
Вона стала не іншою людиною, а більш упевненою у своїх рішеннях,
й от, таким чином, загалом
вона стала більше говорити про те, що відчуває, і крапка.
Ти можеш сприймати це, як завгодно, однак…
Я не ображаюся. Я змінилася в тому плані, що ставлю чіткі межі.
Може, ви не завжди згодні з ними, але я лиш захищаю свій простір.
Усі інші теж думають, що Крішель змінилася на краще?
Гадаю, вона насправді та сама, просто чіткіше виставляє межі,
а раніше була більш стриманою й поводилася…
А тепер вище підіймає голос. Що вона й сказала.
Але вона та сама, на мій погляд.
Коли ти знімала те відео, усвідомлювала, як воно засмутить Крішель?
Узагалі ні.
Я не думала про наслідки, чесно кажучи.
Усе було трохи зашвидко. Я повинна була передбачити.
Я так собі міркувала: от Джейсон організував вечерю…
-Ага. -…усе перекрутилося.
Для мене питання Мері-Лу якось
випало з голови, хоч із боку подруги це якось сухо.
Ага.
Бо я подумала, що це командна вечеря, вечеря агенції,
тобто той випадок, коли не слід шукати відмовок.
-Ясно. -Я вчинила, як учинила.
Челсі, ти справді підштовхнула Аманзу надіслати те відео.
Я розуміла, що ми сидимо за столом,
і є двоє людей, які відверто не люблять Крішель,
а Крішель моя подруга,
і мені не подобалися розмови, які лунали.
Я хотіла, аби вона взяла відповідальність за те,
що казала щойно про Крішель,
і сказала їй це в обличчя.
Саме так найкращі подруги й чинять.
Сподіваюся, для тебе це була мить, аби врешті прикусити язик
й зрозуміти: «Не варто було всім це базікати.
-Мені слід побалакати…» -Це не так…
Сонце, дозволь закінчити.
«Мені слід побалакати безпосередньо з Крішель».
Нас могло затягнути в непередбачуваний вир,
і ти не розуміла, що те, що ти казала,
боляче било по людині, яка тобі важлива.
Я казала ще щось, окрім того, що є на відео?
Ти виставила її в поганому світлі
й приплела до ситуації Мері, хоч вона не мала до неї ніякого стосунку…
Вас не було біля неї, ви її не бачили,
а їй було надзвичайно важко.
Я не знаю, що це коїлося.
Я плакатиму за тебе.
Знаєш, якщо тобі було сумно й боляче,
а я ще й накинулася на тебе, бо мені від цього було добре…
На тебе тиснули, аби ти надіслала те відео?
Я доросла жінка. Я найстарша в офісі.
Я не відчувала тиску.
Я зробила це.
Можливо, вона мене підбурювала, але це зробила я, тому…
Я не… Це не вина Челсі.
Це моя вина.
Мої діти дивитимуться на це й знатимуть, що отак не можна.
Краще спершу подумай. Бо твоєму другу може стати боляче.
Що ти думаєш про ці її переживання?
Моє серце відкрите для тебе, і я надзвичайно тебе люблю.
Я не хочу сваритися з тобою. Мені важко дивитися на те, як ти плачеш.
Так.
Що сталося відтоді?
Бо останнє, що ми бачили, — це як ви помирилися.
Ви тоді викурили люльку миру. Але відтоді щось змінилося?
Думаю, зараз може Аманза відповісти.
На офісній вечірці ми помирилися.
Крішель простягнула мені руку й спитала, чи може дати мені гроші
за мої старання й мій час, який я витратила на дизайн студії Джи.
Не знаю, чи ви знаєте,
скільки креативності й думок вкладається в проєкт дизайну.
Але до поїздки в Кабо я прокидалася часом ще до п'ятої ранку,
щоб якось з'єднати докупи творчі ідеї,
адже я хотіла, аби було класно.
Аби було круто.
А якби я не поспішала, її б не зняли, бо ми вже мали закінчувати.
Гаразд.
І через те, що трапилося, у мене все це було забрано.
Там був спільний артоб'єкт, був диван,
були речі, які, на мою думку, варті купи грошей,
і які були вкладені в проєкт
разом із моїм часом, моєю творчістю.
А ще заради цієї можливості
я відмовилася від великого дизайнерського проєкту.
Щоб студію показали в шоу й аби побачили, що я щось в цьому офісі та й роблю.
Це була немовби інвестиція в себе.
Усе це в мене забрали, коли я зробила те, що зробила.
Тому я подумала
й написала їй, яка сума грошей могла б компенсувати все те,
що було вкладено.
Отже, гроші, які вона запропонувала, не досягали суми, на яку ти очікувала?
Вона запропонувала суму…
Вона не пропонувала суми.
Вона сказала, що хоче щось мені дати.
У відповідь я чітко написала, яка це має бути цифра.
Ага. На скільки ти очікувала?
Аудиторія… У нас немає контексту.
Десь 11 400 або 11 500 доларів.
Так десь?
А через кілька днів мені запропонували п'ять тисяч, я образилася.
-Хто? -Крішель.
Диван більше коштував! Як й артоб'єкт, замовні меблі…
Для мене
це стало ляпасом по обличчі, і я тоді збісилася.
-Після цього… -Ти вважаєш, це адекватна сума?
Я не знаю, тому…
Моя сторона історії геть інакша.
Так, ми працювали над проєктом дизайну.
Але, як правило…
Гонорару не мало бути, бо студію мали знімати.
-Так. -Тому…
Ті проєкти, які ти надіслала після Кабо…
Я не могла тобі сказати, бо ми не розмовляли,
але ми б не використовували ці кольори та плани, що цілком нормально.
Зазвичай це обговорюється, але ми не…
Але вона все одно скинула їх, і я дякую за це.
Я хотіла…
Ми не могли використати…
Я ж не передам їх іншому дизайнеру для роботи.
-Я не можу їх використати… -Але річ у тім…
І всі меблі оплачені Джи.
Але всі ці меблі, що приїхали…
Аманзо, ти забула виміряти двері.
Аби вони… Вони не підійшли.
Довелося їх забрати й переробляти.
Тому дверей ще й досі немає.
Ясно. Вам просто не сподобався дизайн?
Так.
Як думаєш, вам би сподобалися дизайни, якби ви не посварилися?
Червона глянцева фарба й чорні та білі квадрати…
І занадто багато звивистих чорно-білих ліній.
Це трохи…
Я розумію, усе має бути барвистим і веселим…
-Ні. -…але це було трохи занадто.
Ніхто ніяк не міг спрогнозувати, як усе буде розвиватися,
бо була лише дошка настрою зі зразком фарби…
Орієнтуватися можна було лиш на дошку настрою.
Тобто не було жодної можливості представити вам,
де що буде виконано і як,
і…
Тому несправедливо визначати…
Добре, але я заплатила тобі 5000 доларів за цю дошку настрою, тому…
-Ні, був диван… -До такого етапу ми дійшли.
…артоб'єкт за 12 000 доларів, мій час і зусилля.
Добре, чекай.
Артоб'єкт створила знайома Джи…
І моя теж, тому…
Гаразд, спробуємо все підсумувати…
Тобі запропонували гроші. Ти їх прийняла?
-Урешті, так, 5000 доларів. -Гаразд.
Але в соцмережах з'явилися дописи про це.
Чому це вийшло на люди?
Це вийшло на люди, бо я була така сердита, що коли я чула голос Крішель,
він мене бісив і дратував.
Адже я вважала, що мені піднасрала моя подруга.
Мені було боляче, я заблокувала її, бо не хотіла цього бачити.
Як ти сприймала те, що все це вийшло на люди?
Мене це розчарувало, бо я знала, що ти злишся, проте…
-Так. -Так, я дуже злилася.
А заблокувала я її через те,
що я дуже емоційна людина й мене це бісило.
Я не була якоюсь там нахабою.
Я не хотіла цього бачити, мені боліло, я захищалася.
Опісля ти трохи стала нахабою.
Опісля мечі оголилися, і я була дуже зла.
Я почувалася так, наче мене розір…
Так,
наче мої старання, мої таланти…
«Ні, вони того не вартують».
Навіть стільки.
Це боляче, бо я взяла це
дуже близько до серця.
Тепер, коли все закінчилося, ти досі дотримуєшся слів,
сказаних на поліграфі, що ти їй не довіряєш?
Гадаєш, ти зможеш їй знову довіряти?
Я вважаю, що точно зможу їй знову довіряти.
Я дякую за хорошу енергетику всього того, що ти висловила.
Ми не в усьому згодні, але це нормально. І в нас усе вийде.
-Сподіваєшся? -Сподіваюся.
Добре. Ти теж на це сподіваєшся?
Звичайно. Я люблю Крішель.
Я заспокоїлася.
Мене влаштовують 5000 доларів.
Мене все влаштовує.
-Гаразд. -Я розумію її точку зору.
-Я не мушу з нею погоджуватися. -Гаразд.
-Але можеш рухатися далі. -Я й рухаюся далі.
Гаразд, супер.
Я люблю тебе.
Я з радістю прийду й покажу вам інші дизайни.
Або зроблю це, аби було логічно, безкоштовно!
-Без… -Ні, сонце, я люблю тебе.
Ні, це не тому, що я така інша, а тому що…
Що ж, ми провели неймовірний вечір.
Народ, мені ніколи не стає вдосталь.
Прошу, скажіть, що буде ще кілька сезонів.
Так, ми скоро повернемося до зйомок.
-Готові повторити це? -Молися за нас.
Я дуже ревно молитимуся. Дякую вам усім.
Дякую, Романе.
Дякую, хлопці. Дякую, дівчата. Не забирайте захід сонця з прилавка.
На добраніч.
Переклад субтитрів: Павло Дум’як