HOLLYWOODI INGATLANOSOK: A TALÁLKOZÓ
Üdv, ez a Hollywoodi ingatlanosok: A találkozó.
Tan France vagyok, és nagyon várom már, hogy kivesézzünk minden affért.
Lássunk is hozzá!
Hölgyeim, Romain.
Ikrek! Izgultok?
- Nem, minden oké. - Jól vagyunk.
Várjuk a legszaftosabb pletykákat,
szóval azt kérem, hogy ne fogjátok vissza magatokat!
Kezdjük is az elején! Ott volt Chelsea Birkinje,
Bre fitneszappja…
- Jason behintőporozott golyói… - Igen.
- Jason, az mi a csuda volt? - Hintőporoztam a golyóimat.
- De miért? - Próbáld ki! Majd megérted.
Szeretnék a dolog végére járni.
Amikor… Téged kérdezlek.
- Téged is. - Kit?
- Te láttad ezt? Hogy… - Igen.
- Tényleg? - Te is csináltad neki?
- Csináltad? - Várj! Mármint neki?
- Neki. - Úgy értem, hogy…
Nem ezt kérdeztem.
- Amikor láttad, azt mondtad: „Ez meg mi?” - Igen.
- „Hozzá nem nyúlok.” - Igen.
Azt kérdeztem: „Ezt meg miért csinálod?”
De aztán megmagyarázta, és…
- Hintőpor? - Igen.
Azt meg lehet enni?
- Mi? Megenni? - Nem!
- Dehogy lehet! - Nem lehet.
- De miért tetted a… - Te láttad ezt a port, Chrishell?
- Nem láttam. - Előbb leálltál vele?
- Igen. - Chrishell a hintőpor után jött.
Már nem hintőporozom a golyóimat.
- Mary megjegyzése miatt? - Mert koszol.
Jóhogy!
Oké. Chrishell…
Máris? Oké.
- Igen. - „Máris.”
Milyen a házasélet?
- Fantasztikus. Boldog vagyok. - Remek.
- Már meg is újítottátok a fogadalmat? - Igen.
- De csak pár hónap telt el! - Oké.
Elmondom, mi van.
Amikor összeházasodtunk, azt szűk körben tettük.
Szóval nemrég újra megesküdtünk.
Van pár fényképünk. Gyönyörűek vagytok!
Köszi! Az ott Gracie.
Ez az esküvő vagy a fogadalom megújítása?
- Ez a megújítás. - Oké.
- Ez idén történt. - Csodás!
- Emma… - Szia!
Jóban vagy Chrishellel.
- És te vezetted le az esküvőt? - Igen!
És ehhez bikinit vettél fel?
Igen! Mert Chrishell ezt kérte. Tényleg ezt mondta.
Igen, én találtam ki, mert ez egy július 4-i muris hétvége volt,
és mi lett volna ikonikusabb, mint Emma farmerbikiniben?
- Chelsea, hogy vagy? - Fantasztikusan, köszi!
- Jól? - Igen.
- A családod? - Ők is.
- Príma. Amanza! - Szia!
Te elég nehéz hónapokon vagy túl.
Gerincműtétje volt.
- Jobban vagy? Sikerült a műtét? - Igen. Bár egy kicsit feszül.
- Hogy érzed magad? - Még élek.
- Az biztos! - Igen.
- És remekül festesz. - Köszi!
- Mary, Romain… - Igen?
- Hogy vagytok? Lett új kutyátok? - Igen.
Jól kijön Nikóval és Zeldával?
Nikóval van egy kis versengés a domináns szerepért…
Szóval egy ideig Jason vigyáz Nikóra.
Ő most Jason bácsi vagy Jason apuci?
- Bácsi. - Bácsi?
- Romain apuci és Jason papa. - Jól rávágtad.
- Ez cuki! - Mert idősebb?
- Az apuci az jobb. - Nicole…
- Szia! Jó látni téged! Hogy vagy? - Szia!
- Jól. - Azt meghiszem.
Pár hónap alatt 12 millió dollárt forgalmaztál.
- Igen. - És kivel találkoztál a műsor vége óta?
- Hát… - Maryn kívül.
Amanzával, Romainnel, az ikrekkel.
Téged láttalak?
- Beszéltünk. De nem találkoztunk. - Oké.
Jason, te most kivel jársz?
Ismerkedési szakaszban vagyok egy vancouveri nővel.
- De még facér vagyok. - Hű! Nővel?
- Nővel? - Nagyon kíváncsivá tettél.
- Mennyi idős? - Majdnem 30. Pár hét múlva lesz 30.
Oké, egy kifejlett nő. Remek.
Baba-mama drámás Bre!
Amikor utoljára láttunk, leléptél a buliról.
- Így emlékszel rá? - Próbáltam kedvesen fogalmazni.
- Visszamész a céghez? - Még nem dőlt el.
Még nem dőlt el?
Erről még sok kérdésem lesz, de előbb egy cuki téma.
- Legendary? Jól van? - Imádni való.
- Hány hónapos? - Tizenöt.
Most már beszél, futkos fel-alá a házban, főnökösködik.
Igen, gondolom. Oké, vágjunk is bele!
Szentséges isten!
Nicole és Chrishell, ez olyan irodai konfliktus volt,
amiről nem gondoltam, hogy meg lehet oldani.
Jobb, ha megnézzük.
Nicole azt mondta: „Emma csak azért barátkozik Chrishellel,
hogy feljebb kapaszkodjon.”
- Tényleg ezt mondtad? - Igen.
- Tudod, ki a felkapaszkodó? - Aki olyannal lóg,
aki magasabb társadalmi státuszú.
- Szörnyű dolgokat mondtál rólam. - Igazak voltak.
Nem tudod, mi az a munka.
- Átműttetted az arcodat. - Te szörnyű ember vagy.
- Szörnyű! - Fogd be!
Szerintem Nicole nem érdemli meg,
hogy ilyen támadások kereszttüzébe kerüljön.
Ez a kijelentésének a következménye.
- És tényleg ő kezdte. - Ez csajos gonoszkodás.
Nem akartál világháborút kirobbantani Chrishellel. De megtetted.
Mindegy, kinek van igaza, mert egy ilyen helyzetben mindenki veszít.
Szóval sajnálom, hogy belesodortalak ebbe.
Köszönöm.
- Hát, Chrishell bocsánatot kért. - Te is bocsánatot kértél?
- Nem. - Ó, basszus!
Nicole is itt lehetne, ha bocsánatot kért volna.
Ha valakinek visszamondjuk a meghívását…
Miről beszélsz? Ki mit mondott vissza?
- Azzal… - Mit akarsz mondani?
- Az utazásról beszélek. - Konkrétan!
Tényleg nem érted?
Próbálom megérteni, hogy mi a bajod. Mondd el!
- Kimondanád már? Jézus Mária! - Visszamondták a meghívásomat.
- Meg se hívtak. - De.
Egyetlen apró dolog kellett volna hozzá.
- Az, hogy bocsánatot kérsz. - Nem konkretizáltál semmit.
Sajnálom, hogy azt mondtam: átműttetted az arcodat.
- Meg azt, hogy drogozol. - Tudjuk, hogy nem drogozol.
És nagyon szép vagy. Nem volt igazságalapja.
Azért volt egy kicsi.
- Nem csak kitaláltam. - Ez a vacsi is elszaródott.
Nicole, mit éreztél, amikor Chrishell azt mondta, hogy átműttetted az arcodat?
Eléggé letaglózó élmény volt.
Nem is tudtam, hogy miről beszél.
A műsor előtt voltam fogfehérítésen, botoxoltattam, mint mindig,
feltöltettem az arcomat, de egyáltalán nem műttettem meg.
Ez egy durva, gonosz megjegyzés volt, és sajnos…
- Bocsi, Chrishell… - Mi volt ez?
- Nevetséges. - Nyilván hozzám fordulsz.
Hát persze! Hogy értetted az átműttetést?
Mi van?
- Ez gáz volt. - Elmondom.
Azt próbáltam megmagyarázni Nicole-nak,
hogy akart egy nagy tévés szereplést, így kezdődött az egész,
és ő azt mondta, nem érdekli a műsor.
Csakis az ingatlanok. Nyilván volt egy terve.
Szerinted mi volt a terv?
Hogy legyen egy nagy tévés pillanata.
Teljes erőbedobással akart rám támadni.
Nem ez történt. Megértem az érzéseidet,
és megvan a jogod ahhoz, hogy azt gondolj, amit akarsz.
Nem volt ilyen tervem. Nem terveztem el előre semmit.
Tényleg nem volt ilyen célom.
- Oké. - Én pedig…
Igen, feldúlt voltam, nem is próbálom tagadni.
De inkább arra reagáltam,
hogy szerintem neked egyértelműen fontos ez a műsor.
Amikor beválogattak, volt pár hónap, amikor elmentél, és…
De nem ítélkezem. Ez L. A., mindenkinek van tíz arca.
Szóval nem ítéllek el.
De egyértelműen látszott, hogy mennyire érdekel a műsor.
Ha ezt elfogadtad volna,
akkor eljutottunk volna egy olyan egyetértéshez,
hogy belátod: fontos neked, és megváltozott volna minden,
mert rájössz, hogy eleinte talán rosszul ítélted meg.
Így már folytathattunk volna rendes beszélgetést.
Beszéltem a kezelésekről, bár senkire sem tartozik.
Nem mintha titkolnám,
de nem lenne szükség arra, hogy erről beszéljek.
Majd én beszélek. Ki műttette át az arcát?
- Én a cickómat csináltattam meg! - Igen, Bre!
- Nagyon szép lett. - Kemények.
Szépek vagytok, szexik. Jól van, haladjunk!
- Ő imádja. - Tetszik.
Persze hogy tetszik. Egyértelmű.
- Nicole! - Igen?
Úgy érzed, hogy Chrishellel vesztes csatát folytattál?
És folytatsz.
Hát, igen, de nem gondolom, hogy én kezdtem. Megismétlem:
nem volt jó döntés, naiv döntés volt…
- Igen. - De nem akartam kiprovokálni.
Nem akartam kiprovokálni ezt a vitát,
sőt, igazából mindig is azon voltam, hogy lezárhassuk.
Szóval nem az volt a tervem, hogy…
Mi történt?
Ezek nevetséges hazugságok! Próbáltad lezárni?
Mindketten bocsánatot kértünk, te meg hallgattál.
Ne tégy úgy, mintha le akartad volna zárni!
Volt egy közelmúltbeli netes csörte a nyilvánosság színe előtt.
Nicole, elmondanád, hogy mi történt? Hogy valójában mi történt.
Melyik…
Hány netes csörtétek volt? Ez komoly?
Mármint az a komment…
Arról az esetről beszélsz, amikor arra utalt, hogy homofób vagyok?
- Igen. - Úristen, ez…
Az történt, hogy valaki írt egy kommentet, valami ilyesmit, hogy:
„Reméltem, hogy nem látjuk többé azt a leszbi nőt.
Hogy visszamegy Ausztráliába, és nem kell őt néznünk.
De te, Nicole, csodás vagy!” Azt válaszoltam: „Köszönöm!”
- Hát, ez… - Ez eléggé nevetséges.
Jövő héten már rasszista állatkínzó leszek?
És ő sem tart homofóbnak.
Ne beszélj a nevemben! Beszélhetsz, csak ne az én nevemben!
Ennek nulla a valóságalapja. Teljességgel megalapozatlan.
Mindenki, aki ismer, az pontosan tudja ezt, szóval komikus.
Az nem, ha ezt mondják rád,
mert veszélyes és felelőtlen dolog ezt mondani valakire.
Ha valaki Chrishellre lealacsonyító módon, a szexualitásával utal,
és te így válaszolsz a kommentre, azzal jóváhagyod az állítást.
Én nem válaszolnék olyan kommentre,
amiről valósággal ordít a diszkrimináció és az előítélet.
De te megköszönted, pedig rengeteg ember figyel minket,
és ezzel gyakorlatilag megtapsoltad a hozzászólását.
Én azt írtam volna: „Köszönöm a bókot,
de az oldalamon nem szeretnék homofób kommenteket olvasni.”
- Kérdezhetnék valamit? - Persze!
- Úgy értem… - Hadd tegye fel a kérdését!
- Ha ez a helyzet, akkor az én hibám. - Halljam!
De ha azt mondom,
hogy meleg férfi vagy leszbikus nő, az már homofób?
Azt írta: „Nem hiszem el, hogy megint ezt a leszbi libát kell néznünk.”
Pont ezért kérdeztem. Mert…
- Ha valaki azt mondja, hogy leszbi… - Jó, hogy megkérdezted.
Ez már homofóbia? Tényleg érdekel.
- Az lehet, igen. Kontextustól függ. - De…
Maga a szó nem sértő. Csak az, ha pejoratívan használják.
- Ezt én értem… - Közbeszólhatnék?
- Kérdeztél valamit, Nicole… - Igen.
És én pártatlan vagyok.
Ti is azok lehettek, de én biztos az vagyok.
- Szeretném, ha… - Melegként nem kellene.
Hadd mondjam el, amit szeretnék!
Ez most nem kritika, csak talán segíthet megérteni,
hogy miért lehetett ez bántó. Chelsea-nek igaza van.
Mindegy, hogy mi volt a dicséret,
volt mellette valami, ami viszont nagyon sértő,
te pedig csak egy köszönömöt írtál. Ez bántó dolog.
Ha ilyen homofób kommentet kapsz,
akkor csak töröld, tiltsd le az illetőt! Még ha meg is dicsért,
az nem teszi jóvá a homofóbiát vagy a rasszizmust. Én így látom.
Most te is elmondhatnád, hogy mit érzel.
Mit gondolsz róla? Miért reagáltál úgy?
Először is, én kemény csaj vagyok, de a páromat hagyd ki a mocskolódásból!
Én fel tudom dolgozni. Szemét voltam veled, utállak. Elismerem.
Ez nem oké. Az „utál” szó annyira…
De így van! Nem érdekel, ha durva szó. Én utállak, és tudom, hogy te is engem.
- Ha te… - Én senkit nem utálok.
Ha te homofób embereknek drukkolsz,
mert ők ezért utálnak engem, az utálatos dolog.
Én nem ezt tettem.
- Örültél, hogy valaki gyűlöl. - Ez nem igaz.
- Örültél neki, és ez nevetséges. - Értem, hogy most így fest…
Nem, te azt mondod, hogy le akartad zárni a vitát.
Te szítottad a tüzet, és most elszabadult. Csináljuk!
Amanzának lenne egy gyors kérdése.
Amikor az „utál” szót mondtad, én…
Lehet, hogy ez mindenkinek mást jelent,
de én a gyerekeimnek nem engedem használni.
Lehet, hogy az utál nem olyan erős szó, ahogy én érzem. De annyira negatív, durva…
Számodra mit jelent? Az, hogy utálsz valamit.
Amikor az előbb ezt mondtam neki,
úgy értettem, hogy nem akarok vele kommunikálni,
csak ha a munkából fakadóan kötelező.
- Oké. - Így értettem.
Oké. Fiúk!
Ez az a Nicole, akit ismertek?
Szerintetek véletlenül történt ez a dolog?
Rossz érzés nézni ezt a vitát.
Úgy gondolom, Nicole nagyon nem kedveli Chrishellt,
és ez úgy megváltoztatta a személyiségét, hogy rá sem ismerek.
A szüleim azt kérdezték tőlem: „Mi történik?
Tíz éve ismerjük Nicole-t, és ő sosem volt ilyen.”
Szerintem ez sodorta olyan döntésekhez,
amik elhibázottak voltak,
és nem azt a Nicole-t tükrözték, akit régóta ismerek.
Milyen a kapcsolatotok? Köztetek minden rendben?
- Igen, Nicole az egyik legjobb barátom. - Oké, jól van.
Azt kell mondjam, hogy Nicole mindig is makacs volt.
Nagyon nyakas, az öszvér hozzá képest kutyafüle.
De egyáltalán nem hiszem, hogy Nicole homofób lenne.
- Nem az. - Egy percig se gondolnám.
Azonban szerintem helytelen dolog volt
megköszönni egy ilyen kommentet.
Lehet, hogy végig sem gondoltad.
Szerintem Nicole remek ember,
és frusztrál a helyzet, hogy nem jönnek ki Chrishellel,
de vannak olyan jellemvonásai,
amikkel Chrishellnek nehéz lehet azonosulnia.
Oké, remélem, hogy sikerül majd ezt megoldanotok. Meglátjuk.
De benne vagyok, hogy letegyük a fegyvert. Ebben meg tudunk egyezni.
Ez az a megoldás, amit szerintem kerestünk,
és ez nekem is tetszik, szóval…
- Oké. - Azt hiszem, megtaláltuk.
Még rengeteg témánk van.
Azt hiszem, egyértelmű, hogy drámából nincs hiány.
És tudom, hogy imádjátok a jó murit.
Szóval kukkantsunk bele az O csoport vidámabb pillanataiba!
- Csizmában végződő nadrág. - Sosem láttam még ilyet.
- Őrület! - Csak egyszer veszed fel.
Micsoda Marilyn Monroe-pillanat!
A házhoz öltöztem?
- Igen? - Mint egy páncél!
A cicimhez értél.
Hoztam egy ilyen kis táskát is, üzenve mindenkinek.
- „Rajongó voltál, csajszi.” - Ez egy vagina. Igen.
Azt hittem, hogy táska.
- De kosárlabda. - Szenzációs.
- Kér valaki egy kis csípős Cheetost? - Kivettél egy chipset a Birkin táskádból.
- Biztos fel tudsz mászni. - Mi?
Milyen munkahelyi balesetbiztosításunk van?
Úristen! Ezután én jövök!
Várj… Úristen!
Jézusom!
Mik ezek a golyók?
Te biztos nem csíped, ha az arcodba nyomják őket.
Igen, rég nyomtak utoljára golyókat az arcomba, Amanza.
Még sosem nevettem ilyen furán.
Jobb, mint az én…
- Szerintem… Bekapott egy legyet. - Tényleg?
- Ne! Úristen! - Ez egy jel, hogy fogjam be a számat.
Majdnem elájultam!
- Amanza! - Úristen!
Ez most…
Nagyon jól nyomtátok.
- Bre… - Helló!
Szereted a Cheetost?
Csak egy darabot hoztam.
- Úristen! - Azt nem kérem.
- Csak ez van. - Oké, legyen!
Oké, remek!
Nagyon szívesen!
Bre, szerinted az irodában kinek van a legjobb stílusérzéke?
Mindenkinek megvan a maga stílusa.
- Az enyém más, mint a többieké. - Bre a legtrendibb.
Az enyém férfias, sötét, egyszínű, szimpla.
Nagyon nehéz mindig új szettel megjelenni.
Szerintem mindegyikőnk szeretne csinosan öltözködni,
aztán agyalunk, hogy mi az, ami még belefér.
Van olyan szett, amit megbántatok?
- Nagyon sok! - Sok?
Az első évadokban nagyon unalmas voltam.
Aztán egyre messzebbre jutottunk, egyre több pénzt kerestünk.
- Így már könnyebb jól öltözködni. - Igen.
A divathoz kell ízlés is, de igen.
Általában büszke szoktam lenni a ruháimra, de megnéztem ezt az évadot, és…
Tudjátok, azt mondtam: „Ez az afrofonás csak egy hetes,
de ez a ruha nem passzol hozzá.”
- És eléggé szétesett a szett. - Aztán…
Elmentél egy bárba Chelsea-vel, és egész más kiruccanást terveztetek.
Ő az örök nyárba vágyódott,
te viszont mintha Salt Lake-be készültél volna.
Sok nyűg volt a gyerekekkel. Csak felkaptam valamit.
Az a rövidnadrág volt rajtam, mint egy másik jelenetben.
- Nincs saját stylistom. - Én imádom a stílusodat.
Felül melegen öltöztem, alul viszont lengén.
- Az afrofonás meg a divathétről volt. - Azért jó, mert kockázatot vállalsz.
De ha ezt teszed, nem mindig jön be a dolog.
Néha azt mondod: „Nem érdekel, inkább elkések.”
Jobb, mintha unalmas vagy.
- Igen, persze. - Aha.
Mindig azt vártuk, hogy mit veszel fel. Ez egy jó dolog.
Fiúk! Kettőtök közül ki öltözködik jobban?
Ha bejön a nagypapis pulcsi, akkor Jason.
- Nem csíped a mellényt? - Kivagyok tőlük meg a papis pulcsiktól.
- Tévúton jár. - Én imádom.
- Köszönöm! Divatikon. - Azt sugallta: „Bevállalom.”
Oké, hadd adjak még muníciót! Romain, te erősíts meg!
Idefelé rászóltunk, hogy cserélje le a zokniját,
mert sportzokni volt rajta.
- Az a vastag. - Csak most.
- Ez nem rendszeres. - Nem-e?
Próbál feltörni. Szóval…
Mondhatnék valamit? Már 23 éve ismerem őket.
Sosem értettek a divathoz. Jason bemegy egy boltba,
meglátja a próbababát, és azt mondja: „Ez jó lesz.”
- Szóval kitettek magukért. - Köszi, Amanza!
- Idén fejlődtetek. - Köszi!
Mehetünk tovább?
Bre, Chelsea, lesz mostanában közös gyerekprogram?
- Van-e tervben? - Ja!
- Nekünk vagy a gyerekeknek? - Az mindegy.
Mindkét fél nagyon hallgat. Hát jól van.
Nos, Bre és Chelsea,
ti annyiszor voltatok már fasírtban, hogy szeretnék vegán lenni. Nézzük meg!
- Az empanada az jó! - Lássuk!
- Ő itt Bre. - Sziasztok!
Mit tudunk róla? Ő az anyja Nick Cannon egyik gyerekének az öt közül.
Nick és Bre kapcsolatát elég visszataszítónak találom.
Talán mesterien manipulál.
A gyerekek ilyen potyogtatása, csonka családokat hoz létre,
és ez undorító.
Bret rászedték.
Az én dolgom, hogy kivel kefélek. Felettem ne ítélkezzen senki!
Tényleg támadólag léptem fel. És nagyon sajnálom,
hogy azt mondtam, amit.
Nehéz előrelépni valakivel,
akinek ilyen szilárd véleménye van a helyzetemről.
Szóval nem tudom, hogy túlléphetek-e ezen.
Úristen! Bre!
- Szia! Hogy vagy? - Jól. És te?
- Cassandra vagyok. - Ti hol találkoztatok?
- Elég régről ismerjük egymást. - Nem mondanám, hogy ismerjük egymást.
Helló, lányok!
- Szia! - Szia!
Örvendek.
Ki tudok borulni, ha valaki így letámad: „Helló, nagyon örvendek!”
- Mint egy stepfordi feleség? - Ja, de mit akar?
Imádom Cassandrát, mert ő is szemben áll Brevel.
- Én azt tettem volna… - Én nem te vagyok!
Nem te vagyok.
És nem is ő. Sem más, aki itt dolgozik. Én én vagyok.
Elegem van ebből.
Nem csinálom ezt tovább.
- Elmész? - Leszarom.
- Mi a baj? - Elegem van.
- Ebből az irodából is. - Mi történt?
Mi a baj?
Már úgy voltam, hogy megütöm.
- Húha! - Kapják be!
- Chelsea genyó volt? - Tedd rendbe a hajadat!
Meg rakass fel rendes műszempillát, te utolsó ribanc!
Engem kóstolgat? Kicsinálok mindenkit.
OPPENHEIM GROUP INGATLANÜGYNÖKSÉG
Nem is tudom, hol kezdjem.
Meg kell mondjam, nem fogtátok vissza magatokat.
Miért nem beszélitek meg? Már régóta tart.
- Először is… - Igen?
Engem piszkáltak, ócsároltak, megszóltak,
gúnyoltak, becsméreltek engem és a családomat.
Mindenki elmondta, hogy ez milyen szörnyű, hogy Nick rossz ember, rossz apa.
Én meg aranyásó vagyok, és… Egész nap ezt hallgattam,
és kurvára elegem lett belőle. Nem vagyok rá büszke.
Van egy ilyen oldalam,
aminek nem örülök, és próbálok dolgozni rajta,
és ezért is vagyok zárkózott, mert nem szeretnék olyanokkal lenni,
akik ezt kihozhatják belőlem.
Szóval nem kellett volna idáig fajulnia.
- Mindamellett… - Aha.
Azt adom vissza, amit kapok.
Beszéltetek erről otthon?
- Nick mit gondol erről? - Nem örül.
- Nehéz volt számodra? - Persze. Ez az igazi életem.
Ez nem olyan, mint amin ti veszekedtek. Már bocs. Mondjuk egy ügyleten.
Itt a családomról, a gyerekemről van szó.
Vadidegenek szólnak bele az életembe, és ez már…
ez már túl sok.
És őszinte leszek: nem hagyom,
hogy egy lány, aki mutogatja a punciját a neten, megmondja,
hogy mi ízléses.
Tisztázásképpen megemlíthetnéd, hogy nem Chelsea-ről beszélsz.
- Úristen! - Nem.
Nem róla van szó.
- Úristen, dehogy. - Ezt én is tisztázni akartam.
Az én puncim nincs fent a neten. Talán csak Emma telóján.
Az egész más, de…
- Túl sok infó. - Chelsea…
Te tényleg tanácsot akartál adni neki, vagy csak húztad az agyát?
Nem, tanácsot akartam adni, de ami Cassandrát illeti,
a parti óta nem beszéltem vele.
Chelsea egyszer bocsánatot kért tőled.
Meglepő volt látni, ahogy azt mondod,
köszönöd, de nem fogadod el.
- Miért volt meglepő? - Azért, mert…
Mert valaki próbált bocsánatot kérni,
de a másik fél ezt nem fogadta el. Miért?
Nem azt mondtam, hogy nem fogadom el.
Hanem azt, hogy hálás vagyok, amiért bocsánatot kért,
de ezen még nem tudok továbblépni.
És az ezutáni viselkedése is ellentétes volt.
Szóval nem hiszem, hogy holnap elmegyünk iszogatni.
Ami a bocsánatkérés után elhangzott…
Ugyanazt a bejátszást nézted, mint én?
Mert a helyzet, ami kialakult ezután Cassandrával, meg minden…
- Én vártam… - Az nem rólad szólt.
Engem tényleg az érdekelt, hogy mi van közted és Cassandra között…
Azt mondtad, örülsz, hogy végre valaki meglátta azt, amit te,
hogy milyen szörnyű ember vagyok.
Én már csak egy kávét kérek, mert a fejembe látsz,
és ez a legüdítőbb beszélgetésem eddig erről a témáról.
Mióta itt van.
- Őszinte vagyok. - Ez az első alkalom…
- Hogy valaki elmondja, mit érez. - Igen.
- És ez igazán üdítő érzés. - Igen.
Nem ment el az eszem.
Itt az történt, hogy láttam, mennyire lerázós voltál vele,
és hasonló energiákat én is éreztem az irányodból.
Szemét voltam vele vagy csak távolságtartó?
Szerintem itt értjük félre egymást.
Értem, hogy mi a gond kettőnk közt.
Az életedről alkotott első benyomásomat nagy nyilvánosság elé tártam.
Ezért ugyanígy, nyilvánosan kérek bocsánatot,
hogy olyan dologról beszéltem, amihez semmi közöm.
Úgy érzed, hogy most talán tiszta lappal indulhatsz?
- Attól függ. - Oké.
Lehet, hogy minden rendbe jön, és újra barátok lehetünk.
De ha azt kérdezed, leszólok-e még így bárkit is: soha többé.
Oké, szóval ha visszajössz, együtt dolgoznál vele?
Ha nem ekézik a családomat, és meg tudjuk érteni egymást.
- Akkor részemről rendben. - Probléma megoldva! Kibékültek!
A sok dráma ellenére ez egy ingatlanos műsor.
Szóval nézzük a legjobb pillanatokat!
Egészen elképesztő.
Ezt nézd meg!
- Hűha! Szenzációs! - Gyönyörű!
Itt van egy NBA-szabványú kosárlabdapálya.
Ha továbbmész, úszhatsz egyet egy olimpiai méretű medencében.
Ez egy igazi angol pub.
Egy sztriptízrúddal.
Nézzétek a 20 kocsis garázst!
Úristen!
Cabóban is tudják, mi a luxus.
Jason, hogy megy az üzlet?
- Gyengébben. - Oké.
Igen, 2023-ban lassabb a piac,
mint az elmúlt tíz évben bármikor.
Magas kamatlábak, villaadó…
Van olyan lány, aki sok pénzt hoz?
Úgy gondolom, hogy a legtöbb lány a körülményekhez képest jól teljesített.
Keményen dolgoztak.
Persze lehet még fejlődni, és a piac is magára talál,
de nem szeretnék panaszkodni,
mert minden lány itt a kanapén nagyon kitartóan dolgozott.
Azt gondoltam, hogy jól megy az üzlet,
mivel idén új irodát nyitottatok.
Chrishell, te egyszer felnőtt játszótérnek nevezted.
Mert tényleg az. Egészen lenyűgöző.
- Gyönyörű. - Elképesztő.
Tényleg felnőtt játszótér, de mi szeretünk játszani.
És több hely van, illetve több mosdó a lányoknak.
- Ez igaz. - Jó.
Megérte a ráfordított pénzt?
Az ő pénze, úgy költi el, ahogy akarja, de úgy érzem, hogy ez…
Hogy ez több, mint amit én költöttem volna.
Oké, Brett, láttuk a műsorban, hogy emiatt te bosszankodtál is.
Sikerült megnyugodnod?
Mi minden egyes nap veszekszünk, aztán kibékülünk.
Lehet, hogy a nézők számára nagy dolog volt,
de számunkra csak egy hétfő.
Oké.
Drasztikusan változik a hangulatuk. És mindegy nekik, hol vannak,
körülöttük hirtelen minden megszűnik.
És néha el sem hiszed, hogy belekezdenek.
A legjobb és legrosszabb sztori egyben, ez már kábé nyolc éves.
- Elmentünk a szomszédos étterembe. - A csirkés dolog?
Az egyikük elvett valamit a másik tányérjáról.
- Rögtön kitört a balhé. - Én voltam.
- Az ő tányérjáról. - Én nyugtattam meg.
Azt mondta: „Menjünk ki!”
Kimentek és szó szerint egymásnak estek.
- Egy reklámtábla alatt. - Egy csirke miatt.
Ami őket ábrázolta. A Sunset Boulevardon. Ott bunyóztak.
- Tényleg verekedtetek? - Igen, mindenen összeveszünk.
- Mindenen. - De kibékülnek.
- Igen. - Egy családban már csak így megy.
Jason, teszel még be asztalt?
Ez azt jelenti, hogy lesznek újabb ügynökök?
Igen, ez a terv.
Az új iroda kétszer akkora, mint a régi, van benne pár asztal pluszban,
szóval vennék fel új ügynököket.
Ez remek hír.
Amikor ügynököt keresel,
azon túl, hogy valakinek hatalmas személyisége legyen,
mi számít még?
Azt mondanám, hogy 500 jelentkezőből átlagosan
ötöt hívunk be interjúra, és egy embert veszünk fel.
- Oké. - Múlt héten is voltak találkozók.
- Igen. - Tudtok mondani nevet?
- Még nem döntöttünk. - Oké.
Emma! Végre eladtad Harry Styles házát.
- Gratulálok! - Igen!
- Kongassunk! - De jó volt!
- Igen. - Ugye?
Bárcsak itt lenne az a nagy harang!
- Igen. - Nézzétek!
- Van itt egy csengő. - Van csengő?
- Úristen, egy csengő! - Ezt megrázod?
Nem bírok mozdulni a ruhámban, de megrázom.
Ez kevésbé volt zavaró, mint a harang.
- Lecserélhetnénk. - Mindenki boldog.
Én is.
A nézők néha megkérdezik,
hogy az ingatlanos dolgok mennyire valódiak,
a megkötött üzletek.
Beszélnétek erről?
Igen, nagyon keményen dolgozunk.
Ha valaki megkérdőjelezi ezt, az rosszul esik nekünk,
mert sok energiát és időt fektetünk bele. Sok házzal foglalkozunk. Ott van Zeddé,
amivel rengeteget dolgoztam, bejárásokat tartottam, és mégsem ment el.
Emlékszem, amikor Zedd házát készítettem fel,
kint voltam a medencénél,
és úgy rendeztem át a köveket, hogy jól mutassanak.
Szóval mindenki, aki itt van a színpadon, nagyon keményen dolgozott.
Mert néha nekem is az ugrott be: „Tényleg mutattok még be házakat?”
Mert hát nem kínos ez egy kicsit? Harry Styles házánál jutott eszembe,
hogy az emberek nem mondják-e azt: „Elmegyek, mert te is ott leszel.”
- De igen. - Van ilyen, de kiszűröm őket.
- Meg kérünk fedezetigazolást is. - Értem.
Ezek fontos dolgok. Nem úgy működik, hogy hív valaki,
és egyből elhívom a házba.
Mert sok rajongó is jelentkezne. Minden egyes nap. Oké, remek.
Hozzátenném, hogy Chelsea-vel múlt héten
tárgyaltunk egy tízmilliós behozásról,
és fantasztikusan teljesített a tárgyaláson.
Ezért megérdemli az elismerést.
Nem kötöttünk üzletet, mert mások tizenegyre tartották,
mi viszont csak kilencre.
De jók voltunk, és fél év múlva úgyis a miénk lesz.
- Chelsea… - Jól van.
Jason, amikor Bre bement hozzád az évad vége felé,
megkérdőjelezte a jutalékrendszereteket.
Ez nem aggaszt téged egy kicsit?
Nincs azzal baj, ha megkérdőjelezik a jutalékrendszerünket,
de ettől még nem fogunk változtatni rajta.
Az ügynökségnél mindenki 50 és 70% között kap.
- Tehát 50 és 70% között. - Igen.
Mi alapján döntöd el, hogy ki ad neked 50-et vagy 70-et?
Az ügyletben való közbenjárásom alapján.
Ötven-hetven százalékot kapunk mi, nem ő.
- Igen, enyém a 30-50%. - Oké.
Az ügynökség nem kap 30-nál kevesebbet vagy 50-nél többet.
Amikor felvetetted ezt a műsorban, arra gondoltam:
„Ez miért nem jött még elő?” Ti is így éreztek?
Talán ez volt az egyetlen vitám Jasonnel.
Ő azt mondta: „Nem változtatok!” Én erre: „Nem örülök!”
De aztán persze öt perc alatt túltettük magunkat rajta, mint Brett,
mert egy család vagyunk.
Amit felépítettünk, az sokkal fontosabb,
mint egy kicsit magasabb járulék.
Hallva Mary gondolatait, változott a véleményed, Bre?
Nem. Mármint abban a tekintetben, hogy miért folytattuk a beszélgetést.
Én olyan helyről jöttem, ahol 90-10% volt a felosztás.
Úgy éreztem, sok pénztől esek el.
De értem, amit mondanak, hogy ez egy család, és nem tévednek.
Ez így is van.
De én úgy éreztem, még nem vagyok itt családtag, és a teljes összeg kellene.
- Igen. - Nicole!
Tudom, hogy nem jöttél ki egyes kollégáiddal,
de amikor megismerted Jason barátnőjét, Marie-Lout,
te lettél a legnagyobb rajongója. Chrishell nem így érzett.
Egészen Párizsból jött el hozzánk a csodás Marie-Lou.
Szia, Marie-Lou! Hogy vagy?
- Sziasztok! Jól vagyok. - Gyere csak!
- Örülök, hogy itt lehetek. - Helló!
- Azt hittem, viccelnek. - Ez igen, Jason.
- Szia, édes! - De rég láttalak!
- Istenem! - Gyere!
Köszi! Oké, csüccsenj le Nicole mellé!
- Ne mellém ültesd! - Köszi.
- Hogy vagy, Marie-Lou? - Nagyon jól. Köszönöm.
- Mikor találkoztatok utoljára? - A szakításkor.
De tartottátok a kapcsolatot?
- Igen. - Néha cseteltünk.
De más földrészen élünk, így nehéz.
Marie-Lou, te fel-felbukkantál az évadban, mint egy kiváló ingatlan a piacon.
Szóval frissítsük fel az emlékeinket az évadbeli legjobb pillanataiddal!
Nézzük!
- Mióta vagytok együtt? - Nyolc hónapja, a lány 25 éves.
Gazdaságtant tanul, márkaépítéssel foglalkozik.
Nem csoda, hogy gazdaságtant tanul, hisz Jasonnel van.
Ez gazdaságilag teljesen logikus, remek döntés.
Számíthatok valamire Párizsban?
Vicc volt!
Kár, hogy nem lehetünk barátnők,
mert tudom, hogy ő milyen fontos Jasonnek.
Itt vagyok Chrishellel.
Oké.
Azt hiszem, nem szeretne a barátom lenni,
mert szerinte féltékeny voltam és sírtam.
Ezt veszi a kamera. Nem is mondtam ilyet.
De jó lenne, mert Jason barátnője vagyok,
és kijöhetnénk egymással…
Megkérdeztük, meddig éltél Párizsban.
- Hogy mikor mész vissza, és… - Nem.
G kérdezte.
Ugye viccelsz?
G-t kedvelem. Az a lány kedves volt velem.
Semleges névmásokat használ. Nembináris.
- Nem bonyolult. Nem ismersz. - Bocs!
Nem leszek a barátod.
De a Jasonnel való barátságod nem ér ennyit?
Tényleg részt kell vennem ebben?
- Ez nevetséges. - Sajnálom, Jason.
Ez nekem nem éri meg. Igen, barátkozom Jasonnel, de nem muszáj.
- Oké, Marie-Lou… - Érdekes újra látni.
- Igen? - De remekül éreztem magam.
Volt egy kis civakodás, de összességében élveztem, igen.
Pompás.
Chrishell, én még nem ültem végig egy ebédet az exem új párjával.
Ilyenre még nem került sor. Milyen volt?
Őszintén mondom, hogy remélem, boldogok vagytok most.
Én az vagyok. Nem akartam veled semmi konfliktust,
nehogy beárnyékolja azt a boldogságot, amit én…
Azt reméltem, hogy amikor eljöttél velem és G-vel,
megláttad, milyen szerelmes vagyok.
Jobban nem is tudnám szeretni őt.
Nehéz nem észrevenni, ha akár öt percet is töltesz velünk.
Szóval azt hittem, hogy meglátod ezt.
Én ezt nem is kritizáltam.
Szerintem szereted a párodat, és ő is szeret téged.
- Ezt sosem kritizáltam. - Azt kérdezte, hogy milyen volt.
Szóval próbáltam megmagyarázni, miért is mentem bele,
de nem akartam súrlódást,
nehogy árnyékot vessen arra, amilyen a beszélgetés volt.
Úgy érezted, hogy másodhegedűs vagy Chrishell mellett?
Hogy a kettejük barátsága fenyegetést jelent a kapcsolatotokra?
Róla csak a kamerák előtt beszéltünk.
Csodás kapcsolatunk volt. Nagyon szerettük egymást.
De érted, hogy nekem mi volt a bajom? Hogy a kamerák előtt rólam beszéltél.
Elegem van abból, hogy mindenki számára én vagyok a beszédtéma.
Ez egyáltalán nem jó érzés.
Úgy éreztem, az egész évadban ez volt, és ez borzasztóan frusztrált.
Mielőtt elmondtad volna, hogy elutasító voltam veled,
egyetlenegyszer lógtunk együtt, Jason nélkül,
és akkor elismerted, hogy kedves vagyok. Nagyon cuki szelfiket csináltunk.
És ez még minden vita előtt volt.
De te úgy döntöttél, mást mondasz a kameráknak.
Csináltunk egy szuper fotót a mosdóban.
De ez nem igaz.
- Többször is találkoztunk, de… - Hazudok egy fényképről?
Nem a fényképről,
hanem arról, hogy csak egyszer találkoztunk Jason nélkül.
Mikor találkoztunk még nélküle?
Azon kívül, amikor együtt voltunk a mosdóban.
Mindig együtt voltatok.
- Elmondom. - Oké.
Egyszer csináltattunk Covid-tesztet, te Emmával voltál, én meg egyedül.
A parti előtt csináltattunk egy tesztet, ott álltatok mellettem…
Amikor azt mondtam, hogy szép a ruhád?
- Nem mondtál ilyet. - De igen.
- Ezt mondtam. - Én is hallottam.
Én nem szóltam semmit, csak azt gondoltam: „De kedves vagy!”
Szóval mi a franc?
Ez nem igaz, de… te lehet, hogy így látod.
Bocsánat, odasúgtál valamit, és szeretném tudni, mi volt az. Emma!
- Brenek? - Igen.
Csak érdekesnek találtam, hogy Nicole mennyire örül Marie-Lounak.
- Örülsz, mert… - Mert hogyan reagáltam?
- Mert ő sem kedveli Chrishellt. - Ezek üres feltételezések.
- Tényeket közlök. - Ugyanolyan vagyok, mint eddig.
Ő a barátom.
- Miért zavar ez téged? - Nem változott semmi.
Örülsz, hogy itt van Marie-Lou, mert ő sem kedveli Chrishellt.
Ha van még valaki, aki utál, azt azonnal a kegyeikbe fogadják.
- Pont ezt mondom. - Erre utalt.
Chrishell nem ezt érdemli, szóval…
Nem Chrishell miatt vagyunk barátnők.
Hanem azért, mert kedveljük egymást, ez ilyen egyszerű.
Emma, te súgtál valamit Brenek. Bre, te mit gondolsz erről?
- Egyetértesz ezzel? - Teljes mértékben.
- Oké. - Mert…
Ilyenek vagyunk, ilyen a természetünk.
Szóval teljesen logikus.
- Rámutatsz valamire? - Kérdeznék valamit.
Most mondtuk el.
- Ez csak feltételezés. - Rád mutassak? Ez segít?
Mármint a viselkedésemre.
Felbujtottad Marie-Lout,
baromságokat adtál be neki, hogy Chrishell két dolgot akar egyszerre.
Magasról tesz rátok. Szóval nem tudom, miért tömöd ezzel a fejét.
Mi csak… Úristen!
Nem lehet, hogy csak megörült, mert újra látta a barátnőjét?
- Nem lehet, hogy ez történt? - De.
Biztos köze volt…? Csak az ördög ügyvédjét játszom.
Nem arra a reakcióra gondoltam,
amikor Nicole meglátta Marie-Lout, és megörült neki.
Arra, amikor Marie-Lou és Chrishell beszélgetése túlfűtötté vált.
Oké. Attól tartok, ezt ma nem tudjuk megoldani.
Szóval jobb, ha továbblépünk.
Marie-Lou, örültünk neked a műsorban,
köszönjük, hogy csatlakoztál hozzánk.
- Köszönöm! - Jól van.
Hú, ez igen!
Mary, Romain, tudom, nehéz időszakon mentetek át.
Ezt megosztottátok a műsorban. Nagyon bátrak voltatok.
Nem szeretném feltépni a sebeket,
de én és a nézők is,
mindannyian sajnáljuk a történteket, hogy átéltétek ezt.
Jól vagytok?
Ha ilyen létezik.
Igen.
Oké. Maradjunk is ennyiben! Romain, te is jól vagy?
Oké.
Felvidítólag megmutatjátok a kutyusotokat?
- Igen! - Igen.
- Igen? Oké. - De mennyire!
- Itt van most? - Itt bizony. Nem hagyjuk magára.
Annyira imádjuk!
- Lássuk! - Nem lett babánk.
- Ő lett helyette. - Thor, ugye?
Szia, Thor!
Jaj, de gyönyörű!
Gyere anyához!
Igen, ő itt Thor.
- Nagyon szép! - Én vagyok a barátnője.
- Engem választott. - Úristen!
- Ő a mi kis szőrös babánk. - Örülök nektek, Mary!
- Mindig más a színe. - Igen.
Chrishell, hogyan ingatlanozol, ha G turnézni megy? Vagy szünetet tartasz?
Hát, ilyenkor nyilván
új megbízást nem tudok vállalni, de egyeztetek a vevőkkel.
Ennek része az is, hogy próbálok jó ingatlant találni nekik.
És az internet révén bárhonnan hozzáférek az MLS-rendszerhez, szóval…
- Tartom a kapcsolatot a vevőkkel. - Remek.
Tudom, hogy ez személyes kérdés, és talán illetlen is,
de mondtad, hogy szeretnél kisbabát.
Volt erről szó az elmúlt évadokban.
Még mindig így gondolod?
Szeretnél továbbmenni ezen az úton?
Igen, nagyon izgatottan várjuk már, hogy teljes legyen a családunk,
G is pozitívan áll hozzá,
hogy együtt lépjünk rá erre az útra.
- Értem. - Szóval igen…
Nagyon szeretnénk ezt közösen megtenni.
Már rá is léptetek erre az útra,
vagy ez egyelőre megmaradt a beszélgetés szintjén?
Azt hiszem, elmondhatom,
hogy igen, már tettünk lépéseket.
Csodás! Nagyon örülök nektek.
Oké, új téma.
Fantasztikus táskákat láttunk az évad során,
Amanza kosárlabdatáskájától kezdve Chelsea vaginatáskájáig,
de volt egy, ami engem nagyon megragadott.
Amanza. A te „Mondd el az igazat!” táskád.
- Úristen, imádtam! - Igen.
De most még nem értitek, miért emelem ki.
Mert itt az ideje elmondani az igazat.
És ahhoz, hogy a teljes igazságot mondjátok el,
hoztam egy szakembert.
Egy profi hazugságvizsgálót, John Grogant, aki csatlakozik hozzánk.
- John! - Micsoda?
- Ne már! - Helló, John!
- Köszi, hogy eljöttél! - Fel van dobva.
Üdvözöljétek Johnt!
A mindenségit!
- Izgultok? Izgatottak vagytok? - Nagyon tetszik!
- Igen! - Várom.
Hagyom, hogy John magyarázza el a részleteket.
John, elmondanád, hogy mi fog történni?
A vér, az izzadás és a légzés apró változásait fogjuk vizsgálni.
Ugyanezt a vizsgálatot végezzük el a szövetségi ügynököknél is.
Tudni fogjuk, hogy hazudnak-e vagy sem.
- Hú, de komoly! - Nagyon komoly.
Oké, akkor kezdődhet a játék?
- Bre! - Tudtam, hogy én leszek az.
- Nem tudom, miért, de tudtam. - Ülj át ide!
Míg bedrótoznak: ezek a kérdések a közösségi oldalakról jöttek.
Érdekelt minket, hogy mire kíváncsiak a nézők,
és így nem hazudhattok.
Oké. Általános kérdésekkel kezdünk.
Jól van. De ne világítsatok a szemembe!
Csodásan festesz. Ne aggódj!
- Fentről megvilágítani bűn. - Megfélemlítünk.
- Ez itt L. A.? - Igen.
- Igaz. - Igaz.
- Legendarynek hívják a kisfiadat? - Igen.
- Igaz. - Jól van.
Szerinted te vagy a legdögösebb az irodában?
- Ez meg miféle kérdés? - Nem tudom. A nézők kérdezték.
Nem.
John?
Hazugság.
Na, ilyen kérdés ez!
- Igen! - Úristen, ez szenzációs!
Kiégek!
- Oké, Bre… - Ez érdekes.
- Oké. - Következő kérdés.
Vannak dühkezelési problémáid?
- Igen, valószínűleg. - Oké.
Igaz.
- Jól van. - Próbálom kezelni.
- Mit akarsz még tőlem? - Értem.
- Randiztál már ügyféllel? - Ingatlanossal?
- Igen. - Nem.
Nem randiztam.
Dugni dugtam.
- Vicceltem. - Oké.
- John? - Igaz.
Igaz. Oké.
- Lesztek valaha is barátok Chelsea-vel? - Talán.
John?
Hazugság.
- Jön az utolsó kérdés. - Úristen! Oké.
Michael B. Jordan…
- A férjem. - Jó az ágyban?
Ezt én is tudni akarom.
- Én is. - Amanza is.
- Ő a zsánerem. - Hatalmas bajba kevertek.
- A francba! - Nem.
Igaz.
Ne! Most már nem is a zsánerem.
Bocs, szivi!
- Bre! - Igen?
- Szép volt. - Ügyes!
Jó voltál, Bre!
Francba! Sok lány álmát porrá zúztam.
- Sok lányét. - És fiúét.
- Nicole! - Éreztem.
Volt egy ilyen megérzésem.
Készen állsz?
Kezdhetjük? Oké.
Nicole, nyolc éve vagy az irodánál?
- Igen. - Igaz.
Férjnél vagy?
- Igen. - Igaz.
Szerinted te vagy a legdögösebb az irodában?
- Nem. - Igaz.
Oké.
A tévés figyelem miatt támadod Chrishellt?
Nem.
- Igaz. - Igaz?
Mi a véleményed erről?
Hát, akkor miért támadsz? Nem tudom, hogy ez most…
Nicole, felszabadultál. Köszi szépen! Leszállhattok róla.
John, jöhet a következő?
A következő áldozat.
- Chrishell! Gyere csak! - Oké.
Izgulsz, Chrishell?
Nem. Vágjunk bele!
- Előbb általános kérdések. - Oké.
G Flip a házastársad?
- Igen. - Oké.
- Igaz. - Így van.
Jártál most Ausztráliában?
Igen.
- Igaz. - Remek.
Szerinted te vagy a legdögösebb az irodában?
Nem.
Ez nagyon izgalmas!
Igaz.
Ez most mókás lesz.
- Oké. - Ki jobb az ágyban?
Ajjaj!
G Flip vagy Jason?
- Ne már! - Ez…
Ez könnyű!
Megtagadhatnám a választ, de azt mondom, hogy a párom, G.
Egyértelmű!
- Ne vedd zokon! - Ne aggódj emiatt!
- De… igen. - Most így érzi.
Igaz.
Nem két almát hasonlítottunk össze.
Oké. Bízol Amanzában?
Nem.
Oké. John?
- Igaz. - Igaz. Nem bízol benne.
És…
Megkóstoltad már Emma empanadáját?
Úristen! Várjunk! Az igazit vagy az enyémet?
- Úgy érti, ahogy akarja. - Te így hívod?
- Úgy érted, ahogy akarod. - Tisztázzuk!
Megkóstoltam az empanadáját, ami a hűtőből volt.
De nem kóstoltam meg a másik fajta empenadát, a teste egy bizonyos részén.
Igazat mond?
- Mi történik? - Nyilván.
Eldönthetetlen.
- Nevettem. Kérdezd meg újra! - Oké. Várj!
- Remeg a kezem. Nevettem. - Úristen!
- Nem igaz. - Nem tudták megállapítani.
- Zárjuk le ezzel! - Jó.
- Végeztél. Készen álltok? - Nem.
- Jason! - Ez az!
- Menni akarok. - Tetszik, hogy így várod.
John nagyon komoly.
Ő nem is kell ide. Nem hazudok.
- Milyen kis pimasz! - Igen.
- Mehet? - Igen.
Oké.
- Oké. Brett a testvéred? - Igen.
Igaz.
- Ez az! - Ma kék öltöny van rajtad?
Olyasmi, igen.
- Oké. - Igaz.
Te vagy a legdögösebb az irodában?
Pasi? Várj, Romain is ott van. Akkor nem.
- Meg én is. - Hazugság.
Éreztem, hogy hazugság.
Tényleg 168 centis vagy?
Ebben a cipőben igen.
Oké.
Ezek a kérdések…
Hazugság.
Marie-Louval csak a műsor miatt jártál?
Nem.
- Igaz. - Igaz, remek.
Szereted még Chrishellt?
Nem.
Hazugság.
- Cuki! - Szép volt.
Tudjuk, hogy volt már közöd Maryhez és Nicole-hoz is.
Van még más is a színpadon, akivel történt valami?
Ki az?
- Nem én voltam. - Úristen!
Nem én voltam. Kimondom.
Nem is én.
Köszönöm szépen. Nem én voltam.
Nem.
- John? - Nem.
Igaz.
Nézd, meglepődött!
Jason is meglepődött.
- De így van! - John, ez nem…
Elromlott a gép.
- Igazat mondtam. - Kamuszagú.
- Elmehetsz. - Új gép kell.
- Oké. Ez jó móka volt. - Köszi!
- Szép volt! - Szép volt!
Oké, jöhet a következő.
Chelsea!
- Nem nyilatkozom. - De, gyere!
Láttam, mire megy ki a játék.
- Na! - Chelsea!
Nagyon személyes kérdéseket teszel fel.
És látom, hogy pontatlan a rendszer.
- Nem működik. - Ne húzd fel Johnt!
- Ne haragudj, John! - Ne húzd fel!
- Egyes válaszok… - Például?
- Inkább nem mondom ki. - Mi volt a pontatlanság?
Kiállok mellette.
- Nem működik. - Van valami…
Azért, mert kavartam Jasonnel?
- Kavartál Jasonnel? - Már 23 éve barátok vagyunk.
Valamikor a 23 év alatt.
- Csak csókolóztatok? - Nem.
- Szex is volt? - Igen.
Nem is kell keresgélnie.
- Hűha! - Mi?
Jason egyesével megdönti az ügynököket a kanapén.
Amanza, megtennéd, hogy beülsz a székbe, drága?
Igen.
- Amanza, két gyereked van? - Igen.
- Igaz. - Oké.
És ha nemet mond?
Megnyugodtam.
- Kaliforniában élsz? - Igen.
- Igaz. - Köszönöm!
- Te vagy a legdögösebb az irodában? - Igen.
Ez az, Amanza!
- Igaz. - Ez az!
Te öltözködsz a legjobban az irodában?
Nem.
- Igaz. - Hűha! Oké.
Voltak szexuális gondolataid Jasonnel kapcsolatban?
Erre közben megtudtuk a választ.
- Igen. - Oké.
- Jason nagyon élvezi ezt. - Igen.
Bízol Chrishellben?
Igen.
- Igaz. - Hűha! Oké.
Végeztünk is. Köszönjük!
- Kösz a játékot! - Szép volt!
- Drága, bevállalod? - Én? Igen.
- Emma! - Igen!
Vajon mik lesznek a kérdések?
- Igen! - Gyere ide!
- Szükségem volt rád. - A cickóim saját gondolatokkal bírnak.
Lehet, hogy ők válaszolnak helyettem.
- Nem tudhatjuk. - Köszönöm!
- Emma! - Igen?
- L. A.-ben vagyunk? - Igen.
Igaz.
- Chrishell a barátod? - Igen.
Igaz.
Stimmel.
- Meglepődtem. - Sikerült!
Szerinted te vagy a legdögösebb az irodában?
Nem.
Hazugság.
- Oké. - Már megint.
Találkozgatsz most valakivel?
- Nem. - Ez a nézés igent jelent.
Nem kell John.
Hatalmas hazugság.
Nézd Chrishellt! Húha!
Szedjétek ezt le rólam!
Szereted Chrishellt?
Igen.
Szeretlek!
- Igaz. - Igen!
Igen!
- Testvéri szeretettel. - Ahogy titeket is.
Barátodnak tartod Amanzát?
Igen.
Miért volt ez nehéz kérdés?
Mert nem tudtuk megoldani a nézeteltéréseinket.
- Szította a feszültséget. - Hazugság.
- John szerint hazudtál. - És ezt még nem beszéltük át.
Oké. Jobban kedveled Bret, mint Chelsea-t?
Ez de genyó!
- Dehogyis. - Ugyanannyira szeretem őket.
- Ugyanannyira? - Úristen!
- Ne válaszolj! - Igaz.
Ó, igaz!
Biztos, hogy bekrepált a gép. Szeret téged, Bre, de ugyanannyira?
Úristen! Mi a franc? Oké, végeztem.
- Szép volt! - Ügyes vagy.
- Köszönjük, ez érdekes volt. - Köszi!
- Igen. Kösz, John! - Hálásak vagyunk.
Mind tudjuk, hogy az L. A.-i ügynökök milyen profik,
Orange Countyben viszont ezek az ügynökök hasítanak.
Jöjjön Gio, Brandi, Alex Hall és Polly a Kaliforniai ingatlanosokból!
Hahó! Sziasztok!
- Helló! - Hahó!
- Helló! - Mi újság?
Sziasztok! Gyertek! Tettünk ki nektek székeket.
- Mindenki nagyon csinos. - Helló!
Sziasztok! Hogy vagytok?
- Jól, és te? - Én is.
- Csinos vagy, Brandi. - Köszi!
- Mi újság veled? Lazítasz? - Nem, dehogyis.
A gyerekekkel és az ingatlanos melóval? Nagy a tét. Nincs idő pihenni.
Ez tetszik. Menő vagy!
- Gio, most született kisfiad. - Igen, így van.
- Minden oké? - Az alváson kívül igen.
Megértem, tudom, hogy ez nehéz.
- Polly! Minden oké veled? - Szia!
Igen, köszi!
- Kedvesek az amerikaiak? - Igen.
- Remek. - A többségük.
- Értem.
- Alex Hall! - Szia!
Szia, édes, hogy vagy?
- Jól. - A gyerekek?
- Remekül. - Készen állsz erre?
De még mennyire!
Remek. Jól van.
Imádom a műsort, és alig várom a folytatást,
szóval nézzük is meg a harmadik évad trailerét!
Szuper lesz!
Még nem láttam.
- Ez a munka nem való gyengéknek. - Mindent megteszek a sikerért.
Nem sok választ el attól, hogy a legnagyobb üzletet hozzam a cégnek.
Micsoda buli!
- Csodásan néz ki! - Szia! Köszi!
Kihasználtak, hogy előrébb jussanak.
Ha nem kapsz tiszteletet, küzdened kell érte.
Kösz, ez a szakterületem.
Azt hiszed, te vagy a legjobb. Jobban tennéd, ha lehiggadnál!
- Megértetted? - Hűha!
Légy óvatos ezzel a barátsággal! Mi figyelmeztettünk.
Ebben a szakmában sok a buktató.
- Aha. - Érted?
Basszus! Úristen!
Jól vagy?
Elkápráztattál, aztán felszívódtál. Mit akarsz?
Pár hét múlva 34 leszek.
Szeretnék feleséget, gyereket.
- Nem vagyunk egy hullámhosszon. - Végeztem.
Hazudtál.
- Nem szoktam hazudni. - Úristen!
Gond van Seannal. Nem megy neki az üzlet.
Soha nem adott el semmit.
Jó lenne, ha apuci adná nekem a megbízásokat.
Be fogja dobni a törülközőt.
Hallottam, hogy pletykálsz.
- Miről? - Ne add a hülyét!
Komoly bajok vannak a fejével, ha ilyen terveket sző.
- Több embertől is hallottam. - Ez gond. Igen nagy gond.
Nyugodtan alszom, mert nekem van igazam.
Ilyeneket találsz ki?
- Ne ócsárold a családomat! - Elég ebből!
Felhúzol.
Babóca!
Úristen!
Gyerünk!
Nyertem!
Ha Jason olyan ügynök, amilyennek gondolom,
akkor nem fogja sokáig húzni az Oppenheim Groupnál.
Nem akartam, hogy így végződjön.
Már nagyon régóta nem vártam ennyire sorozatot!
Nagyon kemények vagytok! Imádom!
Hogy tetszett a trailer? Szerintem…
- Nektek is új volt? - Igen.
Vélemény?
Szerintem jó volt. Én nem kerültem semmi balhéba.
Szóval tetszett.
- Te házakat árulsz. - Bizony.
Sok minden volt a trailerben, de ennél még több dolog történt.
- Ennél is több? - Igen.
Igen, ahogy ezt néztem, be is figyelt nálam egy kis PTSD.
Nekem az volt a csúcspont, amikor megláttam a terhes feleségemet,
de tényleg rengeteg ütős dolog történt,
őrült ingatlanos sztorikkal, szóval készüljetek!
- Mi a konfliktus? - Titkolják.
Igen, de tudni akarom.
- Nincs rá elég időnk. - Az tuti.
Nincs időnk arra, hogy kifejtsük.
Szerintem is sok mindent kizártunk mentálisan,
mert traumatizáló volt.
Ti biztos tudjátok, ez milyen.
Igen, azt mondtam: „Úristen, ez az ember megőrült.”
Igen.
Jason, azt olvastuk, hogy Tyler távozott tőletek.
- Igaz ez? Mi történt? - Így igaz, elment.
Az apjával fog dolgozni, aki nagyon sikeres ügynök.
Oké.
Nem szeretek mások nevében beszélni. De szerintem ez sok volt neki.
Alex Hall, te tudtad?
- Erre nem számítottam. - Sokkolt.
Igen.
- Tudtad, hogy elmegy? - Nem tudtam, hogy elmegy.
Amíg meg nem történt.
De az az igazság,
hogy fenyegetőzött vele…
Igen, elmondta párszor.
Azt mondta:„Lelépek.” De nem igazán hittem el neki.
Azt hittem, csak duma.
Elengedtem a fülem mellett a dolgot, szóval nem tudtam.
Hűha, oké.
Tartod még vele a kapcsolatot, vagy már nem?
Letiltott Instagramon. Nem akar hallani felőlem.
- Mi történt? - Ez engem is érdekelne.
- Volt rá alapos indoka? - Nem. Egyáltalán.
- Nem. - Oké.
Az irodából csak téged tiltott le?
Nem tudtam, hogy le vagyok tiltva. Polly mondta.
- Te… - Beszéltem Tylerrel.
A távozása után.
- Oké. Köztetek jó a viszony? - Igen.
Cseteltetek?
Alex, fura arcot vágtál, amikor Brandi azt mondta, jó a viszonyuk.
- Csetelnek. - Mit mondott?
Hogy csetelnek, és nem volt dráma.
Nem tudtam, hogy Tyler és Brandi tartják a kapcsolatot.
- Ez frusztrál téged, hogy ők csetelnek? - Nem, csak…
Nem hiszem, hogy ők ketten barátok.
Szóval ha erre utal, az szerintem baromság.
Hogy micsoda?
Arra utaltál, hogy cseteltetek.
- Megmutassam? - Csak válaszolok a kérdésre.
Kérlek, folytasd!
- Úgy fest… - Köztetek van kapcsolat.
Nincs kapcsolat.
Van, csak nem jó.
Bosszant téged, hogy neki írt, és neked nem?
Nem arról van szó, hogy melyikünknek ír.
Csak meglep, hogy Brandi azt mondja, beszéltek.
Meglep, hogy küldtem neki búcsúüzenetet?
Mi ebben olyan sokkoló? Nem értem.
- Nem sokkolt. - Azt mondta, meglepődtél.
- Ne adj szavakat a számba! - Nem ezt mondtad?
Vele beszélgess, ne velem!
- Nem sokkolt. - Nem. Oké.
Gyakran van köztetek feszültség, vagy csak Tyler miatt?
Nincs feszültség Tyler miatt.
Én nem beszélek senkivel, ha ő nem beszél hozzám.
- Nem beszélek hozzád, szóval… - Jó.
Oké, akkor ezt itt zárjuk is le!
Úgy tűnik, hogy ennek megfejtéséhez meg kell néznünk a harmadik évadot.
Előtte daráljátok le az első két évadot, hogy képbe kerüljetek!
OC, köszönjük szépen!
Örültünk, hogy eljöttetek. Jó volt látni titeket.
Elengedünk titeket.
- Köszi! - Köszi a meghívást!
- Sziasztok! - Pápá!
Tényleg elmentek?
- Sziasztok! - Helló!
- Lányok! Pisiszünet! - Pisiszünet?
- De jó! - Jézusom!
- Végre! - Már alig bírtam visszatartani.
Hé, Bre! Most nem akarok játszadozni,
mert szerintem ez egy baromság. És nem tetszik.
De nem kényszerítettek arra, hogy ezt mondd. Nekem ez a gondom.
Szerintem azokban a pillanatokban
azt mondtam, amit éreztem.
Nem a helyzetedről, mert arról nem beszéltem idén.
Azt hiszed, hogy nekem valami bajom van veled…
Hogy rossz ember vagyok…
- Ha az lennék, tudnék róla. - Csodás menyasszonyok!
De ez igencsak nehéz, azok után, amit mondtál.
Szerintem nem vagy rossz ember. De nehéz túllépni ezen.
Én mindig próbálok hű lenni önmagamhoz.
Amikor nem bírtalak, vagy bajom volt, elmondtam.
De azóta megváltozott a véleményem, és ezzel vége lett.
Amit nagyra értékelek. A Cassandra-dolog akasztott ki.
- Átvert engem. - Igen.
És azt nem szeretem.
Tíztől számolunk.
És öt, négy, három…
Feljebb kapcsolunk.
Chrishell és Amanza,
nézőként látni, ahogy a barátságotok megromlik,
nagyon szomorú volt,
mert tudjuk, hogy sokáig remekül kijöttetek egymással.
Nehéz volt számotokra visszanézni az évadot?
Igen, számomra az volt.
Mélyen megérintett, amikor megtörtént,
és igazából ez egy fontos lecke.
- Oké. - Szívás.
Az emberek sokat kommentelnek erről mindkettőnknek.
Vagyis hozzá többet, nagyobb a tábora.
De ez van, és tovább kell lépnünk.
Oké, akkor nézzük is meg,
hogy pontosan mi történt!
Nagyon izgatott vagyok!
G szerzett egy stúdiót,
és Amanza a tökéletes személy arra, hogy eljöjjön és feldobja a stúdiót.
Teszek egy kanapét a nappaliba
Folytasd!
Tök állat lesz
Mindig áradozom az O csoportról és a barátaimról,
mert pocsék gyerekkorom volt. Ez a cég az én családom.
Ideje, hogy elveszítsd a Cabo-szüzességedet!
Jól van, találkozunk vacsora előtt.
- Mi a franc? - Mi?
Ennek a céges útnak össze kellene hoznia minket,
de így, hogy Chrishell és Emma külön lesz, pont a lényeg vész el.
- Hol van Chrishell? - Úgy volt, hogy jönnek.
- Igen. - Már szerveztek más programot.
Szia, édes! Itt Amanza. Együtt vacsizunk. De van két üres szék.
Itt vannak Maryék is, pedig nehéz időszakot éltek meg.
Tudom, nem akarod elhinni, de a mai este megmutatta azt,
amitől a legjobban féltem. Megváltozott.
Át kell gondolnod, hogy kell-e ilyen barát.
Totál ki van bukva. Kirúgott G dizájnos projektjéből.
A munkámból tartom el a gyerekeimet.
Ha ezzel szarakodsz, akkor végeztünk.
A több órányi munka. Az elbukott pénz.
Többé nem fogom védeni őt.
Szar barátnak neveztél, manipulatív embernek…
Hát, tényleg szar barát voltál.
Klikkek alakulnak ki, senki nem jön ki a másikkal.
Ez már nem család.
Azt mondják, hogy egy család vagyunk. De ez mérgező légkör.
Nem szeretnék veszekedni veled. Tudod, hogy szeretlek.
Elnézést kérek, ha bármit is túlreagáltam. De megbántottál.
- És sajnálom. - Én is.
Szeretlek!
Oké, Amanza,
elég merész állítást fogalmaztál meg. Azt mondtad, hogy Chrishell megváltozott.
Kifejtenéd nekünk, hogy pontosan hogy értetted ezt?
Tényleg megváltozott.
Megtalálta a hangját, a boldogságát G-vel.
Ez nagy változás volt, és…
Nem lett más ember, de ma már magabiztosabb a döntéseiben,
és e tekintetben, általánosságban
könnyebben hangot ad a véleményének.
- Szóval vedd úgy, ahogy akarod! - Ezt nem találom sértőnek.
A döntéseimben tényleg megváltoztam.
Nem mindig értesz egyet velük, de határozott vagyok.
Ti is úgy gondoljátok, hogy jó irányba változott?
Szerintem ugyanaz az ember, csak jobban meghúzza a határokat,
korábban visszafogottabb volt,
most pedig könnyebben elmondja a véleményét.
De ugyanaz az ember.
A videó elkészítésekor gondoltál arra, hogy az felzaklathatja Chrishellt?
Egyáltalán nem. Nem gondoltam a következményekre.
Egy kicsit elsiettem a dolgot. Nem gondolkodtam.
Ott voltunk a Jason által szervezett vacsorán…
- Igen. - És furcsa volt.
A Marie-Lou-dolog felett átsiklottam, és ez persze nem volt szép egy baráttól.
Értem.
De azt gondoltam, hogy ez egy csapatépítő vacsora,
olyan program, ami alól nem illendő dolog kibújni.
- Oké. - És ez lett belőle.
Chelsea, te noszogattad Amanzát, hogy küldje el a videót.
Ahogy ott ültünk a vacsoraasztalnál,
ott volt két ember, aki egyáltalán nem kedvelte Chrishellt,
aki az én barátom,
szóval nem tetszett ez a beszélgetés.
Azt akartam, hogy Amanza Chrishellnek is mondja el, amit nekünk,
mondja el személyesen,
mert úgy gondolom, ez így a legkorrektebb.
Valami olyasmi reakciót reméltem, hogy:
„Nem másoknak kellene ezt mondanom.”
- „Ezt a beszélgetést…” - Én nem…
Hadd fejezzem be!
„Ezt a beszélgetést Chrishellel kellene folytatnom.”
Úgy éreztem, hogy durvul el a dolog,
és nem vetted észre, hogy amit mondasz,
az fájó lehet annak, akit egyébként szeretsz.
Mondtam mást is, mint amit a videóban?
Rossz színben tüntette fel,
és Maryt is belevonta a dologba, pedig igazából neki semmi köze nem volt…
Ti nem voltatok ott, nem láttátok,
nagyon nehéz időszakon ment át.
Én nem tudtam erről.
Most miattad sírok.
Magad alatt voltál, szomorkodtál,
én meg rád ripakodtam, mert az éppen jólesett…
Éreztél nyomást, hogy elküldd a videót?
Felnőtt nő vagyok, én vagyok itt a legidősebb. Nem éreztem nyomást.
Megtettem. Oké, Chelsea nyüstölt, de megtettem. Szóval…
Nem Chelsea hibája.
Az enyém.
A gyerekeim nézik ezt, és tudni fogják, hogy ilyet nem szabad tenni.
Le kell higgadni. Mert lehet, hogy padlón van a barátod.
Mit gondolsz erről, hogy Amanza így érzi most magát?
A szívem nyitva áll előtted, és nagyon szeretlek.
Nem szeretnék veszekedni veled. Nagyon fáj látnom, hogy sírsz.
Igen.
Mi történt azóta?
Mert a legutóbbi információnk szerint elrendeztétek ezt egymás közt.
És kibékültetek, vagy nem egészen ez a helyzet?
Szerintem jobb, ha erre Amanza válaszol.
Kibékültünk a céges bulin.
Chrishell megkérdezte, hogy adhat-e nekem pénzt
az erőfeszítéseimért, a munkámért, amit a G-s projektre fordítottam.
Nem tudom, tudjátok-e,
mennyi kreativitás és szellemi munka kell egy dizájnerprojekthez,
de mielőtt elmentünk volna Cabóba, volt, hogy hajnali ötkor keltem,
csak hogy összeszedjem a kreatív gondolatokat,
hogy minél szuperebb legyen.
Tényleg ezt akartam,
és ha nem siettem volna vele, nem készül el a forgatás végéig.
Értem.
És mindezt elvesztettem a történtek miatt.
Voltak műtárgyak, volt egy kanapé,
és voltak olyan dolgok, amik szerintem sok pénzt értek,
ez mind a projektbe ment, az időmmel és a kreativitásommal együtt.
Ráadásul ezért a munkáért le kellett mondanom
egy másik nagy dizájnermegbízást. Hogy bekerüljön a műsorba,
hogy azt lássák a nézők, végre csináltam is valamit.
Egy befektetés volt önmagamba.
Ezt mindet elvesztettem azzal, amit tettem.
Szóval számomra
az az összeg, ami kompenzálta volna mindezt,
az volt, amit megírtam neki.
Az az összeg, amit ő felajánlott, a közelében sem volt a te igényednek?
Olyan összeget ajánlott… Vagyis nem is összeget.
Azt mondta, hogy adna valamennyit.
Ekkor megírtam neki, hogy én mennyire gondoltam.
Oké. Mennyit szerettél volna?
Csak hogy el tudjuk képzelni.
Azt hiszem, 11 400 vagy 11 500 dollár volt.
Ha jól emlékszem.
Aztán pár nappal később
jött egy ötezres ajánlat, és ez sértő volt.
- Kitől? - Chrishelltől.
Pusztán a kanapé többet ért. A műtárgyak, a bútorok.
Szóval úgy éreztem…
Ez egy arculcsapás volt, és kibuktam. Ezután…
Te úgy gondolod, helyénvaló összeg volt? Én nem tudom.
Az én verzióm egész más erről.
Igen, egy dizájnerprojekten dolgoztunk.
De az a helyzet, hogy…
Nem lett volna díjazás, mert filmre kerül.
- Értem. - Szóval…
A tervek, amiket Cabo után küldtél…
Ezt nem tudtam elmondani, mert nem beszéltünk,
de nem használtuk volna fel a színeket és az elemeket, ami nem gond.
Ezeket átbeszélik egy projektnél, de mi nem…
De ő kedves volt, és így is átküldte, amit köszönök,
szóval azt akartam… Ez nem olyasvalami,
amit átviszel egy másik dizájnerhez, és felhasználod.
Nem használhattam fel.
- De az van, hogy… - És G kifizette a bútorokat.
Viszont a bútorok, amik jöttek…
Amanza, elfelejtetted lemérni az ajtókat.
És nem fértek be.
El kellett vinniük, hogy átalakítsák,
és még ma sincsenek bent.
Oké. Nem tetszettek a dizájntervek?
Nem.
Oké. Szerinted tetszettek volna, ha nem vesztek össze?
Vörös festékpacák voltak, fekete-fehér kockák,
túl sok volt a krikszkrakszos fekete-fehér vonal. Szóval…
Értem, mert színesnek és murisnak kellett lennie,
- Nem. - De ez kicsit sok volt.
Még senki sem tudhatta, hogy milyen lesz a végleges változat,
mert konkrétan még csak vázlatok voltak, festékminták…
Sakkmintás szőnyeg. Csak vázlatok voltak.
Szóval nem volt lehetőségem bemutatni nektek,
hogy hogyan nézett volna ez ki a valóságban.
Ez alapján véleményezni…
Igen, ezt értem, de ötezer dollárt fizettem egy vázlatért…
- Ott volt a kanapé. - Eddig jutottunk el.
- A 12 000 dollárnyi műtárgy és az időm. - Oké, várj!
A műtárgyakat G kontaktjától szerezted…
Az én kontaktomon is átment, szóval…
Oké, próbáljuk összefoglalni!
Ajánlott neked pénzt. Te ezt elfogadtad?
- Végül elfogadtam az ötezret. - Oké.
De aztán lettek ebből közösségi médiás posztok.
Miért hoztad nyilvánosságra?
Azért hoztam nyilvánosságra, mert annyira feldúlt,
hogy hallottam Chrishell hangját, és úgy éreztem, hogy átvert a barátom.
Nagyon fájt. Letiltottam. Nem is akartam látni.
Mit éreztél, amikor már a nyilvánosság előtt zajlott ez a dolog?
Csalódottságot. Mert tudtam, hogy dühös vagy, de…
- Igen. - Nagyon dühös voltam.
És amikor letiltottam,
az azért volt, mert érzelmes ember vagyok, és ez felzaklatott.
Nem azért, mert egy hisztis fruska vagyok.
Nem akartam látni, mert fájt. Önmagamat védtem.
Utána mondtál eléggé hisztis dolgokat.
Igen, azután nagyon dühös voltam,
úgy éreztem, hogy lenyúltak…
Hogy az erőfeszítéseim, a képességeim…
„Nem, ez csak ennyit ér.”
A közelébe sem ért.
Ez nagyon rosszul esett, mert ezeket a dolgokat komolyan veszem.
Oké, most, hogy ezen túl vagyunk, még mindig fenntartod azt,
amit korábban mondtál, hogy nem bízol benne?
Szerinted tudnál újra bízni benne?
Igen, teljes mértékben úgy érzem.
Tényleg köszönöm szépen a befektetett energiát meg a többit.
Nem értünk egyet mindenben, de ez nem gond. Eljuthatunk oda.
- Reméled? - Remélem.
Remek. Te is reméled?
Persze. Szeretem Chrishellt.
Jól vagyok. Túlléptem az ötezer dolláron.
Túlléptem az egészen.
- Jól van. - Megértem az álláspontjukat.
- De nem kell elfogadnom. - Oké.
- De fel tudod dolgozni? - Igen, fel tudom.
Oké, remek.
Szeretlek.
Nagyon szívesen megmutatnám az új dizájnterveimet.
Hogy értelmet nyerjenek. Ingyen!
- Csak… - Dehogy! Szeretlek!
Nem azért, mert megváltoztam, csak…
Hát, ez egy fantasztikus este volt.
Veletek komolyan nem lehet betelni.
Mondjátok, hogy lesznek még új évadok!
Igen, nemsokára folytatjuk is a forgatást.
- Bevállaljátok? - Imádkozz értünk!
Mindent beleadok! Köszönjük szépen mindenkinek!
Köszi, Romain!
Köszi, srácok! Köszi, lányok! Kérlek titeket, csak így tovább!
Jó éjt!
A feliratot fordította: Petőcz István