-Хочеш кави? -Так. А в нас є «Кофі мейт»?
Не знаю. Ось вівсяне молоко.
Можеш глянути, чи є ще щось.
То чого ти хочеш?
«Кофі мейт» чи щось таке. Щоб без молока.
-Тут немає молока. -Гаразд.
Лише раз.
Добре.
Щось я тебе розбалував. Ходи сюди, Зель.
Я не хочу каву з льодом.
Стара Мері тяжко працювала й не була розбалувана.
А це якась нова Мері.
Що?
Я можу бути вишуканою і працювати. Я пахала задля тебе.
-І для себе. -Не лише для мене.
Добре, я рада, що ти повернувся.
Тут було стільки всього.
-Я повернувся надовго. -Це був просто кошмар.
Палм-Спрінгз був останньою краплею.
Просто божевілля якесь відбувалося,
і не було з ким поговорити, бо всі сварилися.
Це просто хаос.
Намагаюся тримати все під контролем
заради тебе, агентства, усіх інших.
Знаю, ти жартував,
що всe було погано після твого від'їзду, але це таки правда.
Але, я маю на увазі...
Я робила все можливе,
і в мене немає часу на цю маячню.
У мене є свої справи, справжні проблеми.
Знаю, що поклав на тебе велику відповідальність.
Я просто...
Це просто розставило все по місцях.
Я очікувала більшого від друзів та агентів у цьому офісі.
Вони просто ускладнюють усе для мене в особистому плані та в професійному.
Вони не були в такому становищі, я хочу підтримки.
Це занадто для всіх.
Звісно, я розумію, чому Крішель засмучена.
Так, я розумію їх обох.
Але це було геть не схоже на неї.
Вона ніколи такого не робила.
-Ніколи не мовчала, як її ображали. -Так.
Здається, Ніколь це пережила. Хоче відпустити це.
Крішель має зробити те саме.
Згоден.
Думаю, що це вже не прохання має бути, а вимога.
ЗАХІД СОНЦЯ НА ПРОДАЖ
-Гуляла на Прибережжі раніше? -Ні. Відчуваю себе тут наче вдома.
-Подобається. -Дійсно?
Як у Бостоні. Я виросла на пляжі.
До речі Мангеттен-Біч...
-Моє улюблене місце у всій Каліфорнії. -Так.
Скажу, що на Мангеттен-Біч надто гарячі хлопці.
-Гадаєш? Я не дивилася. -Тут живуть усі атлети.
Точно, вони тут живуть.
-Улаштуємо перегони? -Хочеш?
-Ти швидка? -Не знаю. Я добре плаваю.
Не знаю щодо бігу, але спробуємо.
-Гаразд. -Почнемо звідси.
То що отримає переможець?
Не знаю, може вечерю в «Нобу»?
-Гаразд, тож хто... -Чи, може, сумку «Шанель»?
-Гаразд, готова? -Чекай. Добре.
Гаразд, хто каже руш?
Маємо сказати: «На позицію, приготуйся, руш».
Добре. На позицію. Приготуйся. Руш.
Челсі, а ти швидка!
Чекай, ти набагато швидша, ніж я думала.
Гаразд, ти виграла. Відведу тебе до «Нобу».
Я ж казала, що бігала на 100 метрів.
Чекай, що? Я думала, якого біса?
Я думала, чому ти така швидка?
-Тож коли говорили про... -Я така...
Челсі — справжня ракета.
-Треба сісти, бо я... -Утомилася?
-Так, я втомилася після цього. -Ти — аматорка.
-Ти наче таємна зіркова спринтерка. -Я ні.
Але знаю, що я швидка.
Ти таки швидка, це правда. Я така, ох, чорт, гаразд.
Еммо, ти така весела.
Чесно кажучи,
з моменту приходу Брі в офіс усе стало плак-плак.
Це так сумно.
Я наче не у своїй стихії,
сумніваюся в дружбі. Я не знаю, що в нас з Хезер.
Я думала, що ми з нею набагато ближчі,
ніж її стосунки з Брі.
Мені здається, що Хезер думає, що я засуджую Брі,
вона не розуміє мою точку зору,
не пробувала сісти поговорити зі мною, сказати:
«Гей, чому ти так поводишся?»
-Так. -Вона просто перейшла на сторону Брі.
Але тут насправді не все так просто.
Я виросла в розділеній сім'ї.
Тож я не з неповної сім'ї, але ми починали з нуля.
-В обох моїх батьків нічого не було. -Так.
Зовсім нічого. А мою маму найняла велика фірма в Штатах.
Вона мала змогу змінити наші обставини,
це був неймовірний шанс для мами, іммігрантки з Нігерії,
не всі мають такі можливості.
-Так. -Моя мама переїхала до Штатів...
З моїм братом і сестрою.
Боже мій.
Я жила у Великобританії з татом.
Мої батьки робили те, що мусили, щоб вижити й могти існувати.
Я б не була в Штатах, якби не моя мама та її жертви.
Але жертви, які вона зробила,
урешті-решт напружили наші стосунки.
-Я багато років почувалася покинутою. -Так.
-Я страждала. -Так.
Це було справді...
Дійсно дуже важко.
Ох, Челс.
-Це було... -Бідолаха.
-Не хочу плакати. -Я знаю.
Було дуже важко.
Бувало, що мені потрібна була мама, а я навіть не могла з нею зв'язатися.
Я їй дзвонила...
Я дуже часто плакала, поки не засинала,
бо мені була потрібна мама.
І благослови її Господь, вона не відповідала, бо, мабуть, спала.
Так, я знаю.
Мені зараз так сумно, бо...
Вона завжди все робила. Завжди виходила за рамки.
Кожне її рішення було зроблене заради сім'ї та змоги змінити наші життя.
Але хоч вона хотіла змінити своє життя,
вона покинула мене в певний момент.
Вона залишила мене розбиратися самій.
Я не могла з мамою поговорити про першого хлопця,
про те, що таке місячні, що робити зі своїм волоссям,
загальні речі, про які дівчата хочуть поговорити зі своїми матерями.
Мене позбавили такої можливості, і мені було важко.
Мені знадобилося багато років терапії, щоб пройти через це.
І ніхто не знає, як це, якщо не пережив це сам.
І люди кажуть мені: «Ти така сильна», але це тому, що я мусила.
Тож, коли я дивлюся на ситуацію Брі,
думаю, чому ж насправді мене це так засмучує?
Чому це мене так зачіпає?
Це тому, що я бачу багатьох дітей...
-Які в різних домах. -Багато дітей в різних будинках, Еммо.
-Саме так. -Скільки самотніх матерів.
-Які виживають. -Ні, так.
Ти можеш мати купу грошей...
-Та недостатньо часу. -Час.
Не можеш бути у 20 місцях одночасно,
тож добровільну створюєш розбиту сім'ю.
Мене це не влаштовує,
як я можу завести таку близьку дружбу з кимось,
ми принципово відрізняємося наскільки я знаю.
Інакше я будуватиму дружбу на брехні, на фальші, на...
тому, чого я не розумію і з чим не згодна.
Не можу. Мені дуже складно.
Знаю, усі такі: «Челсі, ти зазвичай не засуджуєш».
Я не така, але це мене зачепило дуже.
Дійсно зачепило.
ГОЛЛІВУД
ЗАХІДНИЙ ПЕНТХАУС, ГОЛЛІВУДСЬКИЙ БУЛЬВАР 355 МЕТРІВ
СХІДНИЙ ПЕНТХАУС, ГОЛЛІВУДСЬКИЙ БУЛЬВАР 333 МЕТРИ
6 995 000$ — ЦІНА
Тож вигляд неймовірний.
-Так, гарно все поєднується, правда? -Так.
Мінімум кольору. Хочу все нейтральне, щоб відтіняти травертинові стіни.
Виділяє матеріали, класно.
Думаю, ми закінчимо до кінця дня.
-Овва. -Неймовірно.
-Готовий до вечірки. -Так.
Вікна вже миють.
Потрібно після двох років будівництва.
Та я в житті такого б не зробила. Це ж божевілля.
Так, божевілля. Він робить це щодня.
Це вражає.
-Привіт. -Привіт.
-Овва.
-Привіт. Як ви? -Овва.
-Тобі так гарно в жовтому. -Дякую.
Думаю, дівчатам важливо знати, про що вони говоритимуть,
і побачити ці пентхауси,
щоб подивитися на якість і змогти зацікавити клієнтів.
Це так гарно. Овва! Тут є балкон?
Боже. Який величезний.
Відкрита тераса з обох боків.
-Розкішний краєвид. -Так.
Зацініть спальні.
-Це основна? Яка неймовірна. -Так.
Тож погляньте на ванну.
-Тут ніби спа. -Боже.
Овва.
-Яка краса. -Розкішно.
Гарні деталі у ванній та гардеробній.
-Усе зроблено досконало. -Гарно.
Дуже гарно.
-Що скажете? -Класно.
-Так? -Чудово.
Ти неймовірно впоралася.
-Молодець, Мері. -Молодець.
-Дякую. -Ти заслуговуєш на комісію.
-Ні, усе. -Я таки заслуговую на комісію.
Особливо за те, що дбаєш про всіх тварин, тобто жінок, в офісі.
Ми точно були тваринами, поки його не було.
Гаразд, я піду перевірю, як там...
Запитай у свого чоловіка, чому на травертині пензлик.
Добре.
-Я така рада, що це нарешті зробили. -Та я гадаю.
Знаю, що ти зайнята своєю вечіркою, але я хотіла сказати,
я говорила з Аманзою,
вона почула, що Челсі розповідала про ситуацію в Палм-Спрінгз,
і що та, звісно, не зраділа, що ти на моєму боці,
бо ти знаєш її довше
й нащо за мене заступалася? Ти ж не знаєш мене.
-Засмучена, що я заступилася за тебе... -А не за неї.
Не може забути.
Якби Челсі була ображена, вона могла б подзвонити мені й сказати:
«Шкода, що ти не сказала мені, що вона засмучена через мене».
Ми не в середній школі. Я не вчителька, яка хоче сказати:
«Вона засмутилася, коли ти це сказала». Це не моя робота.
Відчуваю, що вплутана в якусь маячню, хочу просто покласти цьому край.
Ми ж бачилися з нею після того.
Наче не було ніяких проблем,
то навіщо продовжувати це?
Яка їй різниця? Я відстоюю правоту.
Ми з тобою зблизилися, тож я відчула,
що, якби я не подзвонила й не сказала, що про тебе говорять...
Не казала: «Угадай, що сталося?»
Я така: «Сьогодні про тебе говорили в офісі».
Я розповіла факти, як і їй в обличчя.
Я не пліткарка. Не підбурюю драму заради того, щоб...
Я не така дівчина.
Вона не може відповісти за те, що виходить з її вуст.
Так. Чому сердиться на мене за те, що сама ж зробила?
-Вона сердиться, що її спіймали. -Так. Саме так.
ДІМ КРІШЕЛЬ
ЛАСКАВО ПРОШУ ДО БОЖЕВІЛЬНІ
ҐРЕЙС СОБАКА КРІШЕЛЬ
Вип'ємо шампанське?
-Так. Зробімо це. -Добре.
У нас є класне шампанське. Ось таке.
Візьмемо його. Зробімо це.
О котрій твій рейс?
-Машина приїде о п'ятій. -Гаразд.
Готова?
Так.
-Ура! -Молодець.
Мені вже раз влучили цим у голову.
Справді? Було боляче?
-Так. -О ні.
Добре.
Дякую.
За тебе, бо ти закінчила колосальну роботу над альбомом,
тепер можеш їхати в тур і веселитися.
І, може, я поїду з тобою.
Крихітко.
Ти маєш поїхати.
Джи їде в Австралію, у турне на літній фестиваль.
Їх не буде майже два місяці.
Тож, якщо я залишуся тут,
я зможу зосередитися на нерухомості й багато працювати.
Звісно, ми щодня говоримо по фейстайму,
але краще бути разом, ніж окремо, тож це важко.
Поїхали зі мною.
Буду в першому ряду.
Іди в перший ряд.
Голосно кричатиму.
Приїжджай, поспіваєш трішки.
-Так? -Так.
Було б весело.
Я аж зраділа.
Відчуваю, що в житті ми намагаємося все виправити.
Будь то стосунки, кар'єра, що б це не було.
Я пережила розлучення, розриви,
але зараз я відчуваю,
що в мене все правильно в стосунках.
Я розумію, що кар'єра — це те, у що завжди можна вкластися,
робота є завжди.
Зі стосунками не так.
Думаю, ти маєш зробити їх пріоритетом.
Саме цього я й хочу.
Маєш якісь зухвалі думки?
Так.
Так?
-Так. -Так, мила.
Я б хотіла закинути роботу.
То чому б тобі не відвідати нас? Зроби собі вихідні.
-Так. -Так.
Звучить весело.
Так, крихітко.
І це набагато цікавіше, ніж те, з чим маю справу.
Так, кохана.
Чому б тобі не приїхати на літо?
-Було б весело. -Це мене тішить.
«ОППЕНГАЙМ ГРУП» ДЖЕЙСОН ОППЕНГАЙМ — БРОКЕР/ ГОЛОВА
ПРЕЗЕНТАЦІЯ ПЕНТХАУСА
Вирівняємо їх.
Останній треба відсунути десь на 15 сантиметрів.
-Привіт. -Привіт.
Боже мій, як гарно.
-Агов. Ми схожі. -Гарний вигляд, мила...
-Абсолютно схожі. -Гей!
-Як справи? -Як ти?
Радий бачити. Чудовий вигляд. Пограбувала королеву?
-Не може її пограбувати. Вона померла. -Пограбувала Вів'єн Вествуд.
-Привіт. -Гей, Ніколь.
Привіт.
-Яка краса. -Боже мій, яка ти гарна.
Цей таки мені подобається більше, як виявилося.
-Справді? -Кумедно.
-Я так і казав. -Я все ж на боці іншого.
Мені відразу цей сподобався більше...
Тобто, скажу...
Буде не легко.
Так.
Дуже. Це може тривати місяці. Треба докласти зусиль.
Особливо з підвищенням цін.
-Ускладнюю завжди. -Підвищення?
-Він підняв до семи п'ятсот. -Сім чотириста дев'яносто п'ять.
-Джейсон якийсь дуже впевнений. -Я хотів вісім.
Середня ціна квадратного метра в Голлівуді 800–1 000 доларів.
Джейсон просить 2 000 за метр.
-Я хотів зареєструвати їх майже за сім. -Так.
Потім я зайшов сюди кілька днів тому,
подзвонив Бретту, ми обговорили підвищення ціни.
Я хотів десь за вісім, та ми пішли на компроміс на майже сім п'ятсот.
-Ти погодився? -Так.
Я був здивований, бо коли зайшов, подумав, Боже, це все таке...
Немає аналогів.
-Можна... -Погоджуюся.
-Але таких немає. -Я прекрасно впоралася...
Джейсон вважає, що ці пентхауси коштують на мільйон більше.
Може, зменшити?
Простежу, щоб не залишили кільця на травертині.
-Тобі сьогодні буде весело. -Хай щастить. Я знаю.
ЛІЗА — ДРУЖИНА ОСТІНА ОСТІН — АГЕНТ «О ГРУП», ОО
ЛОРЕН АГЕНТКА «О ГРУП», ОО
ДЖИО АГЕНТ «О ГРУП», ОО
-Привіт. Як ви? -Радий тебе бачити.
АЛЕКСАНДРА ДЖАРВІС АГЕНТКА «О ГРУП», ОО
ПОЛЛІ АГЕНТКА «О ГРУП», ОО
КЕЙЛА АГЕНТКА «О ГРУП», ОО
БРЕНДІ АГЕНТКА «О ГРУП», ОО
Скільки тут поверхів? Знаєш?
Гадки не маю. Я натиснула на пентхаус і вийшла нагорі.
Привіт.
Привіт, красуне.
-Це моя краща половинка. -Дякую.
Клієнти, пара з Сан-Франциско,
і він в їхньому ціновому діапазоні,
і вони шукають щось з приголомшливим видом...
-Чудово. -Тож цей може їм ідеально підійти.
Роби свою справу.
-Добре. -Продай його.
Як ти?
-Добре. -Як нерухомість?
Я просто постійно зайнята, розумієш?
Той дім досі на ескроу-договорі?
Ми уклали угоду. Так, два тижні тому.
-Боже мій. Я така щаслива, ура. -Дякую, так.
Так, зараз тут пахне смогом. Не океанським бризом.
Проведеш мені тур пентхаусом.
Веди нас.
-Ох, привіт. -Привіт.
Як ти?
-Яка краса. -Боже.
Цікаво, який їм більше сподобається.
-Обоє його не бачили! -Боже.
Привіт. Як ти?
-Добре. -Боже мій!
Чесна думка. Бо ти негативно до цього ставилася.
Боже, мені подобається. Я просто не думаю... Ціна трохи...
-Справедливо. -Через локацію.
Джейсон чудово попрацював над ремонтами пентхаусів,
але не варто було обирати їх на Голлівудському бульварі.
Тут Джулія Робертс знімалася у фільмі «Красуня»
до зустрічі з Річардом Гіром.
Руки від Калькутти, будь ласка. Калькутта Ваджил.
-Вибач. -Дякую.
-Тримай. -Чудово.
Ми відірвалися по повній. Уся кухня з Італії, шафи по 125 000$.
Ми збожеволіли. По 4 500 доларів за кожну раковину.
Продала дім за п'ять мільйонів.
Молодець!
-Ти знаєш. Гей, стій. -Гаразд, дотик пальчиками.
Добре!
Гаразд.
Тут так багато людей.
-Так голосно. -Звучить дуже голосно.
Привіт, як справи? Раді вас бачити!
Привіт!
-Привіт! -Привіт. Рада бачити.
-Привіт, мила! -Привіт, сонечко.
Привіт, милі. Боже мій.
Як сендвіч.
Маєш партнера?
Щось таке? Зустрічаєшся з кимось?
Він такий ідеальний.
Я поговорю з Челсі, що скажеш?
Думаю, це пройде погано, але можемо спробувати.
Ти прийдеш?
Не зараз, та за кілька хвилин? Гаразд.
Добре.
Привіт.
-Я тебе не бачила. Привіт! -Привіт!
-Як справи? -Боже, як ти?
Рада тебе бачити.
-Можна я з нею поговорю? -Авжеж.
-Так. Дякую, мила. -Потім продовжимо.
Так, 100%.
-Високі перила. -Так.
Хотіла поговорити з тобою, щоб переконатися, що в нас усе добре.
Як я поїхала з Палм-Спрінгз,
почула, що ти питала: «Чому Хезер підтримує Брі?
Вона знайома з нею два тижні. А мене знає рік».
Яка різниця, як давно я знаю її чи тебе?
Я не зробила нічого поганого, не підбурювала,
не намагалася створити драму, тож припини це.
Сто відсотків.
Ваша проблема — це щось...
Про вовка промовка.
-Ось і я. Ви мене кликали? -Привіт.
Кликали.
-Гаразд, я прийшла. -Ось так.
Хезер казала, не думає, що зробила щось,
що б спричинило розрив між нами.
Гадаю, моя проблема з тобою була лише в тому,
що думала, що ми з тобою подруги, хотіла, щоб ти подзвонила й сказала:
«Гей, я передала цю інформацію Брі, вона розлючена, може, подзвони їй».
Ти засмучена, що я не подзвонила тобі після розмови з нею.
Я не робила чогось такого, щоб підбурити...
-Ти впевнена, що анітрохи не... -Хіба робила?
-Не думаю. -Це мене дратує...
Я не така людина.
Я не підбурюю ні до чого. Не створюю драму.
Усі подобаються.
Серйозно, і те, що ти кажеш, що я створюю драму
між тобою і... Навіщо?
Бо ти засмутилася, що я подзвонила Брі,
а потім не побігла до тебе й не сказала: «Брі засмучена».
Це не моя робота.
Нащо мене взагалі сюди втягувати?
Проблема не в цьому.
-Здається, таки в цьому. -Схоже, що прикриваю...
Тоді навіщо ти говорила з Еммою, Крішель та Аманзою...
-Про мене? -Це проблема.
Думаю, це заплутується все більше й більше.
Ти завжди маєш щось сказати.
-Не будь дволикою, коли засмучена. -Що?
Ти дволика, бо кажеш, що сердишся,
що я не подзвонила тобі після розмови з Брі.
-Я дволика? Ти впевнена? -Ти говорила з Крішель, Аманзою, Еммою.
Брі, Челсі та Хезер...
Там якось напружено так.
Але я не знаю, чи варто підходити до них. Так!
Тебе хвилює те, що я сказала Еммі й Крішель,
що мені сумно, бо ми з Хезер не такі близькі, як я думала?
Чому ти так думаєш? Бо я сказала Брі те, що ти розповіла?
Це ж ти зробила.
Ти не можеш сперечатися з моїми почуттями.
-Ні, я не сперечаюся, але я... -Сперечаєшся.
Ти кажеш, що я дволика, бо я висловлюю свої почуття.
Я ж не ображала Брі, не брехала про неї.
Я просто підійшла до тебе й сказала: «Гей...»
Я ж не казала їй: «А Челсі про тебе таке говорить...»
А що казала? «Челсі говорила, що ти їй не подобаєшся»?
Я навіть не... По-перше, хіба я так говорю?
-Ні! -Передала інформацію...
-Я тобі таке казала? Ні. -Що ж ти тоді передала...
Я не бачу проблему в тому, що я пішла до Брі...
А я бачу.
-Думаю, у цьому проблема. -Не думаю.
-Думаю, це підлило масла у вогонь. -Думаю, потрібно...
У тебе з нею якісь проблеми.
Намагаєшся перекласти це на мене чомусь.
Я не хочу цього. Навіщо це мені?
Розбирайся з цим сама. Я піду, дівчата. Я так втомилася.
Відчуваю нестерпний біль. Я не знаю.
-Тільки не говори про мене. -Не можу нічого сказати вагітній.
Я нічого не робила, щоб ти щось казала.
Але я навіть не...
-Лише раз... -Бо я нічого не робила.
Не хочу продовжувати це.
Проблем немає. Я хочу, щоб це закінчилося і все.
-Гаразд. Бувайте. -Бувай.
Тож я не знаю, що робити з цією ситуацією.
Дискредитувати, не любити як людину через те...
Ти мені просто ще не дуже подобаєшся.
-Чудово, і не потрібно. -Так і є.
Але ти судиш мене за моїм партнером і за тим, як він живе.
Може, я занадто традиційна.
-Добре! -Може, річ у цьому.
-Я маю... -Я не розумію цього.
І не маєш.
Ти не повинна розуміти мої стосунки.
Ніхто не має. Мені начхати, чи хтось розуміє їх.
Це мої стосунки.
-Так. -Я йду до нього спати. Не ти.
Здається, вони кричать.
-Я не бачу. -Я бачу, як рухаються голови.
Хіба не має бути просто взаємне розуміння того, на якому етапі ми?
Але в нас немає взаєморозуміння.
Не погоджуєшся з моїм стилем життя...
-Ти так сказала. -Я не розумію.
-Не розумію, але це нормально. -Так, згідна.
Тож не маю погоджуватися з...
Ти й не маєш погоджуватися, просто ти так часто це кажеш,
що здається більше проблемою, ніж просто не згодою.
Це мої особисті стосунки,
тож з ким я сплю і народжую дітей лише моя справа.
Мені не потрібні судді. Ні від кого нічого не потрібно.
На цій ноті я поїду додому до сина.
Що сталося?
Та сама маячня.
-Що вона сказала? -Вона відступає.
-Привіт. -Привіт.
Чудова робота. Це місце неймовірне!
-Дякую, я знаю. -Я така рада.
Надіюся, буде покупець.
-Так? Ти когось привела? -Схрестимо пальці. Я не...
Чесно, важко в цьому місці продати за таку ціну.
-Так. -Тож у мене немає нікого, хто б хотів...
Сім п'ятсот за це місце.
Зависоко, але, гадаю, виходячи з якості роботи,
та того, скільки часу мій чоловік провів далеко від мене останні два роки.
Звісно. Так.
Але я гадаю, що все так дивовижно вийшло,
він такий досконалий,
але маємо зробити все можливе, щоб його продати.
Указуй на позитив, а не негатив.
Ні, я розумію... Просто... Для мене,
не хочу витрачати час на те, що, якщо чесно казати,
я вважаю переоціненим.
Не думаю, що це має значення.
Насправді важливо те,
що його має рекламувати наше агентство як одна команда.
-Так. -Нам треба вкластися...
Рекламувати його, просувати максимально.
Я, мабуть, не допомагатиму,
але хочу побачити, за скільки він його продасть.
Тож...
Але ж, виходить, ти не будеш командним гравцем?
Не буду.
Добре.
Мені здається, іноді ти надто прив'язуєшся до проєкту,
бо саме ти найбільше пітнієш над ним.
Знаєш? Ти не бачиш це з точки зору людини,
яка до цього емоційно не прив'язана, розумієш?
Тож я емоційно не прив'язана.
Звісно, я хочу, щоб ви заробили чим більше,
але що стосується команди,
думаю, є люди, які б вигризали це.
Я б збрехала, якби сказала, що відчуваю таке саме.
Ні, я така щаслива в стосунках, маю...
Але ж ти частина «Оппенгайм Груп».
Ти маєш вигризати собі справи, щоб...
Знаю, але я сфокусована на іншому, мені важко.
Повір, я з цим розбиралася і зі своїми проблемами,
власними...
Я стільки всього віддала за останні кілька місяців,
щоб просто бути командним гравцем.
Але Палм-Спрінгз був останньою краплею.
І я максимально вкладаюся в цю роботу, щоб зробити...
Я просто...
Я намагаюся взяти на себе обов'язки Джейсона
і виправдати всі його очікування.
Я розмовляла з татом, коли їхала туди,
йому недобре,
я намагаюся це переварити.
Тієї ж ночі, коли я приїхала,
між вами й Ніколь пробігла чорна кішка.
Я не можу з цим упоратися.
Моє життя руйнується.
Моє чудове життя руйнується,
бо я намагаюся мирити всіх інших.
Це все якесь безглуздя. Воно не має значення.
Але я намагаюся зберігати спокій, хоча тут твориться справжній хаос.
Я розумію це й відчуваю, що у твоєму житті є стільки всього, чого я не знаю,
бо наша дружба вже не така, як була раніше.
Я б тебе підтримала, була б поруч,
але відчуваю, що не знаю, хто я для тебе,
тож я відступила.
Зізнаюся, я у своїй бульбашці, і не знаю, що робити,
просто цікаво, чи можна ще повернутися до того, що було, чи не вартує вже.
Я відверто визнаю, що не ставлю офіс у пріоритет. Ні.
Так.
Але я...
Щаслива.
Навіть зараз я маю бути з тобою на 100% чесною.
У нас тут дуже важлива розмова,
але насправді я думаю про Джи, яка в Австралії,
а не про нерухомість.
Просто, розумієш, я не знаю.
Я розумію.
Так. Більше, ніж ти думаєш.
Я ціную твою чесність.
Справді.
Їдь до Джи.
Я не знаю, що сказати.
Добре.
У НОВОМУ СЕЗОНІ
Ви що хрестили будинок?
Ти щойно дістала «Чіто» з сумки «Біркін».
Він був шалено закоханий у ту жінку.
Крішель усе пробачають, а до мене всі чіпляються.
Вона така, як м'ясо в емпанаді.
Наче граємо в «Ключ». Я не знаю, хто обманює.
Їхній єдиний план — знищити мене будь-яким брудним способом.
-Я знала, що щось не так. -На багатьох рівнях.
Ти казала жахливі речі про мене.
-Усе, що я кажу, правда. -Чекай.
-Зупиніться негайно. -Припини, або я тебе прикінчу.
Два слова:
пішла ти.
Переклад субтитрів: Соломія Сорокотяга