- Kértél kávét? - Igen. De van Coffee-Mate, vagy ilyesmi?
Nem tudom, drága. Ez zabtej.
Megnézed, van-e más is a hűtőben?
Mit szeretnél?
Coffee-Mate-et vagy tejmentes kávétejszínt.
- Ez tejmentes tejszín. - Oké.
Most az egyszer.
Oké.
Burzsujkodsz itt nekem. Gyere ide, Zel!
Nem kell hidegen csepegtetett.
A régi Mary hajtott, és nem burzsujkodott.
Ez itt az új Mary.
Micsoda?
Kemény munka mellett élvezhetem a luxust. A lelkem kidolgozom neked.
- És magamnak. - Nekünk. Nem csak nekem.
Hát, örülök, hogy visszatértél.
Volt itt mivel zsonglőrködni.
- Most már maradok. - Ez egy rémálom volt.
Palm Springs volt az utolsó csepp a pohárban.
Mármint az őrület, ami zajlott. És nem volt kivel megbeszélni,
mert mindenki csak veszekedett. Tiszta káosz volt.
Igyekszem mindent kézben tartani,
neked, az ügynökségnek, mindenki másnak.
Tudom, viccnek szántad,
de talán nem teljesen, hogy széthullott minden, amikor elmentél.
De, hidd el...
megtettem, ami tőlem telt,
de erre a cirkuszra nincs időm.
Vannak saját, valódi problémáim.
Tudom, hatalmas felelősséget róttam rád.
Én csak...
Mindent más megvilágításba helyezett.
Többet vártam a barátaimtól és az ügynökség munkatársaitól.
Nagyon megnehezítik a dolgom, emberileg és szakmailag is.
Sosem voltak ilyen helyzetben, és támogatásra lenne szükségem.
Ez bárkinek sok lenne.
- Értem Chrishell csalódottságát, persze. - Persze, mindkettőjüket megértem.
De nem vall rá ez a mélyütés.
Úgy értem, sose csinált ilyet.
- Ő azért mindig visszavágott. - Igen.
Úgy érzem, Nicole túl van rajta. Ő hajlandó elengedni.
- Chrishellnek is ezt kell tennie. - Egyetértek.
Azt hiszem, ez nem kérdés, ennek elvárásnak kell lennie.
HOLLYWOODI INGATLANOSOK
- Sétáltál már a Stranden? - Még nem. Tisztára, mintha otthon lennék.
- Tetszik. - Tényleg?
Mint Bostonban. A tengerparton nőttem fel.
Manhattan Beach messze a legkedvesebb helyem Kaliforniában.
Igen.
Elárulom, őrült jó pasik vannak Manhattan Beachen.
Gondolod? Nem figyeltem.
- Az összes sportoló itt él. - Az igaz.
- Versenyzünk? - Szeretnél?
Gyors vagy?
Nem tudom. Jól úszok, de futásban nem tudom. De benne vagyok.
- Hát jó. - Innen induljunk.
És mit kap a győztes, ha nyer?
Nem is tudom, mondjuk egy szexi vacsorát a Nobuban?
- Oké, ki fog... - Vagy egy Chanel táskát?
- Készen állsz? - Basszus, várj!
Oké, ki mondja, hogy rajt?
Mondani kell, hogy „Felkészülni, vigyázz, rajt!”
Oké. Felkészülni! Vigyázz! Rajt!
Chelsea, de gyors vagy!
Várjál, sokkal gyorsabb vagy, mint gondoltam!
Oké, nyertél. Elviszlek a Nobuba.
Mondtam, régen sprinter voltam.
Mi? Én meg néztem, hogy mi van.
Hogy hogy lehetsz ilyen gyors?
Mikor mondtam, hogy verseny...
Gondoltam, Chelsea egy rakéta.
- Le kell ülnünk, mert... - Elfáradtál?
- Igen, teljesen kifáradtam. - Te amatőr.
- Te kis titkos futóbajnok. - Á, dehogy.
De azt tudom, hogy gyors vagyok.
Gyors bizony, így igaz. Csak lestem.
Olyan jól érzem veled magam.
Őszintén szólva úgy érzem,
Bre érkezése óta az irodában a hangulat olyan...
Olyan szomorú. Úgy érzem, nem vagyok az elememben,
megkérdőjelezem a barátságaim. Nem tudom, hogy állunk Heatherrel.
Azt hittem, a velem való kapcsolata
sokkal szorosabb, mint a kapcsolata Brevel.
Úgy érzem, Heather azt hiszi, pikírt vagy ítélkező vagyok Brevel,
de nem igazán érti a szempontjaim,
és nem vette a fáradságot, hogy oda jöjjön és megkérdezze,
„Figyi, miért vagy ilyen?”
- Igen. - És inkább Bre pártjára áll.
De igazából sokkal többről van szó.
Gyerekkoromban nem éltünk együtt.
Nem csonka családban nőttem fel, de gyakorlatilag a semmiből indultunk.
A szüleim nincstelenségben nőttek fel.
Szó szerint. Anyámat pedig felvette egy nagy cég az Államokban.
Ez lehetővé tette, hogy változtasson a körülményeinken,
és olyasvalakit, mint anyám, aki nigériai bevándorló,
olyan lehetőséghez juttatta, amit a hozzá hasonlók alig kapnak.
Anyám az Államokba költözött az öcsémmel és a húgommal.
Jaj, Istenem!
Én Angliában maradtam apámmal.
A szüleim azt tették, ami a túléléshez és megélhetéshez kellett.
Nem lennék az Államokban anyám és az általa hozott áldozatok nélkül.
De az általa hozott áldozatok...
végső soron sokáig megnehezítették a kapcsolatunk.
- Évekig elhagyatva éreztem magam. - Igen.
- És küszködtem. - Igen.
És nagyon...
Nagyon nehéz volt.
Ó, Chels!
- Nagyon... - Szegénykém.
- Nem akarok sírni. - Tudom.
Nagyon nehéz volt.
Volt, amiben anyára lett volna szükségem, de szó szerint nem tudtam elérni.
Például hívtam...
Rengetegszer sírtam álomba magam,
azzal, hogy „Anya, szükségem van rád.”
És szegénykém nem vette fel, mert valószínűleg aludt, érted?
Persze, értem.
És ez most annyira elszomorít, mert...
Mindig mindent megtett. Mindig erején felül teljesített.
A döntéseit a családja érdekében hozta, hogy megváltoztassa az életünk.
De azzal együtt, hogy meg akarta változtatni az életét,
valójában egy ponton elhagyott engem.
Magamra hagyott azzal, hogy oldjam meg egyedül.
Nem tudtam anyámmal beszélgetni az első barátomról,
vagy arról, hogy megjött a menzeszem, vagy mit kezdjek a hajammal,
vagy hétköznapi dolgokról, amiről egy fiatal nő az anyjával beszélne.
Megfosztottak ettől a lehetőségtől, és sokat küszködtem.
Sokévnyi terápiával sikerült csak túljutnom rajta.
És aki nem élte át, nem tudja igazán, milyen érzés.
Sokszor mondják, milyen erős vagyok, de azért, mert annak kellett lennem.
Szóval, mikor Bre helyzetét látom,
és igazából elgondolkodom, miért szomorít ez el engem?
Miért idegesít ez engem ennyire?
Hát, mert annyi gyereket látok...
- Más-más otthonban. - Sok gyereket különböző otthonokban.
- Pontosan. - Nem egyedülálló anyákról beszélek.
- Persze. - Csak meg akarom érteni.
Lehet annyi pénzed a világon,
- de nincs annyi időd. - Időd.
Nem tudsz 20 helyen lenni egyszerre,
vagyis tudatosan hozol létre csonka családokat.
Nekem ez nem fér bele,
és hogy kössek szoros barátságot valakivel,
ha, amennyire tudom, ilyen különbözőek vagyunk?
Különben hazugságra, hamisságra alapozok egy barátságot.
Olyasmikre, amiket nem feltétlenül értek, vagy értek velük egyet.
Nem megy. Nekem ez nagyon nehéz.
Tudom, azt gondoljátok, nem szoktam így ítélkezni.
Tényleg nem, de erre egészen máshogy rezonálok.
Nem tehetek róla.
NYUGATI PENTHOUSE 3 HSZ - 4 FSZ - 355 M2
KELETI PENTHOUSE, 3 HSZ - 4 FSZ - 333 M2
6 995 000 DOLLÁR - ÁR
209 850 DOLLÁR - JUTALÉK
Ez remekül néz ki.
- Igen, szépen összeállt, ugye? - Igen.
Kevés a szín. Minden semleges, hogy passzoljon a travertínófalakhoz.
Szépen kiemeli az anyagokat.
Ahogy haladunk, ma be is fejezzük.
- Azta! - Fantasztikus!
- Kész lesz a bulira. - Igen.
És az ablakokat is lemossák.
Két év építkezés után határozottan rájuk fért.
A frász kitörne, ha nekem kéne csinálni. Ez valami elképesztő.
Elképesztő bizony. Ő naponta csinálja.
Lenyűgöző.
- Helló! - Szia!
- Helló! - Azta!
- Szia! Mizu? - Hűha!
- De jól áll neked a sárga! - Köszi.
Fontosnak tartom, hogy a lányok tudják, miről beszélnek,
és megnézzék a penthouse-okat,
lássák a minőséget, hogy felkelthessék a vevőik érdeklődését.
Ez valami gyönyörű! Azta! Erkély is van?
Te jó ég! Hatalmas nagy.
A tetőterasz, mindkét oldalon.
- Csodás a kilátás. - Igen.
Nézzétek meg a hálószobákat!
- Ez a főháló? Káprázatos. - Igen.
Nézzétek meg ezt a fürdőszobát!
- Olyan, mint egy spa. - Jó ég!
Azta!
- Csodaszép. - Pazar.
A fürdőszoba meg a gardrób kialakítása, minden a tökéletesség igényével készült.
Szépséges.
- Mi a véleményetek? - Imádom.
- Igen? - Gyönyörű.
Remek munka!
- Szép volt, Mary! - Klassz!
- Köszi. - Járna neked a jutalékból.
- Az egész neked járna. - Járna bizony!
Főleg, hogy pesztráltad az állatokat, mármint a nőket, az irodában.
Határozottan állatok voltunk Jason távollétében.
Oké, ránézek házfelkészítőkre, de...
Kérdezd meg a férjed, miért van ecset a travertínón!
Mindenképp.
- Úgy örülök, hogy végre kész van. - Azt el is hiszem.
Tudom, hogy lefoglal a babaváród, de el akartam mondani,
hogy beszéltem Amanzával,
és hallotta, hogy Chelsea a Palm Springsben történtekről beszél,
és persze nem örült annak, hogy „a pártomat fogtad”,
és hogy őt régebb óta ismered,
és miért álltál ki mellettem, hisz nem is ismersz.
- Szóval, dühös, hogy érted álltam ki. - Nem pedig érte.
Nem tudja elengedni.
Ha Chelsea úgy érzett irántam, ahogy, felhívhatott volna, hogy
„Jól esett volna, ha szólsz nekem, hogy Bre dühös rám.”
Ez nem az általános iskola. Nem a tanár néni vagyok, érted,
„Ő ezt mondta, és bántja, hogy te azt mondtad.” Ez nem az én dolgom.
Úgy érzem, belekerültem ebbe a maszlagba, és szeretném lezárni
De hát... hányszor találkoztunk azóta?
Nem tűnt úgy, hogy bármi gondja lenne,
miért feszegeti ezt folyamatosan?
Mit foglalkozik ezzel? Kiállok azért, ami helyes.
Mi ketten közel kerültünk egymáshoz, és adott a pillanatban úgy éreztem,
ha nem hívnálak fel és szólnék, hogy téma voltál az irodában...
Nem úgy mondtam, hogy „Ezt hallgasd!”
Hanem hogy „Figyi, ma szóba kerültél, stb.”
Tényeket közöltem, ahogy neki is mondtam.
Nem vagyok pletykafészek. Nem kavarom a szart, csak azért...
Nem ilyen típus vagyok.
Nem képes felelősséget vállalni azért, ami elhagyja a száját.
Mondjuk miért rám dühös azért, amit ő tett?
- Azért dühös, mert rajtakapták. - Igen. Pontosan.
CHRISHELL HÁZA
ÜDV A DILIHÁZBAN!
CHRISHELL KUTYÁJA
Pezsgőzzünk?
- Jó, kicsim. Legyen! - Oké.
Van egy ilyen flancos is. Ezt igyuk.
Aha, legyen a flancos.
Mikor indul a gép?
- Ötre jön a kocsi. - Oké.
Mehet?
Aha.
- Juhé! - Szép volt!
Egyszer fejen lőttek egy ilyennel.
Tényleg? Fájt?
- Aha. - Jaj, ne!
Hát akkor.
Köszönöm.
Rád, mert rengeteget dolgoztál ezen az albumon,
és most végre kész, indulhat a turné és a buli!
És talán és is veled tartok.
Bébi!
Gyere!
G Ausztráliába megy nyári fesztiválturnéra.
Majdnem két hónapig lesznek távol.
Így, ha itt maradok,
koncentrálhatok az ingatlanozásra, és egy csomó munkát elvégezhetek.
Persze minden nap FaceTimolunk, és beszélgetünk,
De nyilván szívesebben lennék vele, mint nélküle, szóval nehéz.
Gyere velem!
- Ott lennék az első sorban. - Hát legyél ott!
- Ott visítanék. - Gyere egy huncut kis éneklésre!
- Jöjjek? - Aha.
Őrület lenne.
Imádnám.
Azt hiszem, az életben mind igyekszünk jól csinálni.
Legyen szó kapcsolatokról, karrierről, bármiről.
Túl vagyok egy váláson, szakításokon,
de ez most olyan időszak, hogy azt érzem,
a kapcsolatomban jól csinálom.
Tudom, a karrier olyasmi, amin mindig lehet dolgozni,
az valahogy mindig ott lehet.
A kapcsolatok nem ilyenek.
Azokra kiemelt figyelmet kell fordítanunk. És én most ezt szeretném tenni.
- Huncutságon jár az eszed? - Igen.
Tényleg?
- Aha. - Ez az!
Legszívesebben hagynám a francba a munkát.
Akkor miért nem iktatsz be egy huncut kis vakációt?
- Komolyan. - Aha.
Nagyon jól hangzik.
Igen, kicsim.
És vérpezsdítőbb, mint amivel épp szembenézek.
Igen, édesem.
Miért nem töltöd ott a nyarat?
- Annyira jó lenne. - Úgy örülnék.
OPPENHEIM CSOPORT ÜGYNÖK/ELNÖK
PENTHOUSEBEMUTATÓ
Rendezzük ezeket középre!
Az utolsó kerüljön még 15 centivel arrébb.
- Szia! - Szia!
Istenem, de jól néz ki!
- Összeöltöztünk. - Csini vagy, drága.
- Össze bizony. - Hé!
- Mi újság? - Hogy vagy?
Isten hozott. Csinos vagy. Kifosztottad a királynőt?
- Őt biztos nem. Meghalt. - Nem, Vivienne Westwoodot fosztottam ki.
- Helló! - Szia, Nicole!
Szia!
- Gyönyörű vagy. - Te milyen gyönyörű vagy!
Azt hittem, a másik tetszik jobban, de mégis ez.
- Tényleg? - De fura.
- Ezt mondtam. - Nekem beakadt a másik.
Nekem ez határozottan jobban tetszett, de most...
Csak azt mondanám...
- Nem lesz egyszerű. - Aha.
Nagyon nem. Hónapokba is telhet. Komoly kihívás lehet.
Főleg a megemelt árral.
- Nem könnyítem meg. - Emelés?
- Felemelte 7,5-re. - Most 7,495. Majdnem 7,995 lett.
- Gondoltam is, Jason milyen magabiztos. - Majdnem nyolcra emeltem.
Az átlagos négyzetméterár Hollywoodban 8900-11 100 dollár.
Jason 22 200-at kér.
- Először 6,995-öt volt a terv. - Aha.
Aztán pár napja beléptem ide,
majd hívtam Brettet, hogy emeljünk.
Még 7,995-re is gondoltam, aztán kiegyeztünk 7,495-ben.
- Te benne vagy? - Igen.
Meglepődtem, mert amikor beléptem, elámultam. Ezekhez...
Hasonló sincs.
- Nincs, ami ezekhez fogható. - Egyetértek.
Azt hiszem, patentül sikerült a felkészítés,
mert Jason szerint a penthouse-ok egymillió dollárral többet érnek.
Engedjünk belőle?
Szólok, hogy ne maradjon pohárnyom a travertínón.
- Élmény leszel ma este. - Sok sikert! Tudom.
AUSTIN FELESÉGE - ÜGYNÖK, O CSOPORT,
ÜGYNÖK, O CSOPORT
- Sziasztok! Mizu? - Isten hozott!
ÜGYNÖK, O CSOPORT
Hány emeletes? Tudod?
Gőzöm sincs. Megnyomtam a penthouse-t, és egyenesen feljöttem.
Helló!
Szia, gyönyörűm.
- Ő a jobbik felem. - Köszönöm.
Ügyfelek, egy San Franciscó-i pár,
és ez az árkategóriájukba esik,
és olyat szeretnének, ahol lenyűgöző kilátás.
- Remek. - Szóval ez tökéletes lehet.
Fotózz, ahogy szoktad!
- Persze. - Add el!
Hogy vagy?
- Jól. - Megy az üzlet?
Hát, van feladatom bőven.
A múltkori háznál lezárult vétel?
Le. Két hete tettem pontot a végére.
- Istenem! De örülök, hurrá! - Köszönöm, igen.
Hát, inkább némi szmogot érzek. Nem az óceán illatát.
Átmegyünk körülnézni a túloldalra.
Menj előre!
- Szia! - Szia!
Mi újság?
- Ez gyönyörű. - Jó ég!
Érdekes, kinek melyik tetszik jobban.
- Ezt most látjuk először! - Istenem!
Szia! Hogy vagy?
- Jó. - Úristen!
Őszintén, mit gondolsz? Mert voltak fenntartásaid.
Te jó ég, imádom! Csak nem hiszem... Az ára az magas.
- Jogos. - A környék miatt.
Jason remek munkát végzett a penthouse felújításával,
de nem a Hollywood Boulevard-on kellett volna vennie.
Itt dolgozott Julia Roberts a Micsoda nő!-ben,
mielőtt megismerte Richard Gere-t.
El a kezekkel a márványtól! A Calacatta Vaglitól.
- Bocsi. - Köszönöm.
- Megvagy! - Remek.
Kitettünk magunkért. A konyha olasz, a gardrób minden eleme 125 000 dollár.
Nem apróztuk el. Minden egyes mosogató 4500 dollárba került. A mosdók is.
- Most adtam el egy ötmilliós házat. - Ügyes kislány!
- Hát, tudod. Hoppácska! - Hé, ez az, fordulj!
Ez az.
Hát jó.
De sokan vannak.
- Van hangerő! - Van bizony.
Helló, mi újság? Isten hozott!
Sziasztok!
- Helló! - Szia! Örülök, hogy látlak.
- Szia, szívem! - Szia, édes!
Helló, drágáim! Istenem!
Micsoda szendvics!
Jársz valakivel?
- Fogjuk rá? Csipegetsz? - Inkább egy teljes étkezésnek mondanám.
Beszélek Chelsea-vel, mit szólsz?
Szerintem rosszul fog elsülni, de legyen.
Odajössz?
Nem most rögtön, majd pár perc múlva, jó?
Jó.
Helló!
- Rég láttalak. Szia! - Szia!
- Hogy vagy? - Jól, és te?
De örülök neked!
- Válthatok vele pár szót? - Persze.
- Köszi, édes. - Innen folytatjuk.
Igen, mindenképp.
- Magaslat. - Igen.
Tisztázni akartam veled, hogy minden rendben van-e köztünk.
Miután eljöttem Palm Springsből,
hallottam, hogy az mondtad „Heather miért védi Bret?
Két hete ismeri, engem meg egy éve.”
Mit számít, mióta ismerem őt vagy téged?
Nem tettem semmi rosszat, nem kevertem baj,
nem akartam drámát, szóval hagyj ki ebből.
Természetesen.
Szerintem a ti problémátok...
- Elég volt emlegetni. - Szia!
- Az ördög nem alszik. Hívtatok? - Megidéztünk.
- Kihallgattál. - Megjöttem.
Heather azt mondta, hogy szerinte semmi olyat nem tesz,
ami éket verne közénk.
Azt hiszem veled mindössze annyi bajom volt,
hogy azt hittem, barátok vagyunk, és elvártam volna, hogy azt mondd,
„Figyi, továbbítottam ezt az infót Brenek és kiakadt, jó lenne, he felhívnád.”
Dühös vagy, hogy nem hívtalak, miután beszéltem vele, ami nem volt ügy.
Nem az volt a cél, hogy bajt keverjek, erre most...
- Biztos, hogy nem volt ott egy kis... - Volt?
- Nem hiszem. - Na, pont ez dühít,
mert az nem én vagyok.
Nem kavarom a szart, nem akarok drámát.
Mindenkit bírok.
Nálam ez az alap, és az, hogy szerinted feszültséget próbálok szítani közted és...
Miért tenném?
Az, hogy dühös vagy, mert felhívtam Bret,
de utána nem szaladtam hozzád azzal, hogy Bre kiakadt.
Ez nem az én dolgom.
Hogy kerülök bele a ti nyűgötökbe?
De nem volt ez gond.
- Nyilvánvalóan az. - Szerinted leplezni próbálok...
Gondot jelentett, ha beszélt rólam Emmával, Chrishell-lel és Amanzával?
Gondot, igen.
Azt hiszem, túl van ez bonyolítva, és egyre csak dagad.
Valamiről mindig van mondanivalód.
- Ne légy kétszínű, ha dühös vagy. - Hogy mi?
Kétszínű vagy, mert azt mondod,
dühít, hogy nem hívtalak, miután elmondtam valamit Brenek.
Én vagyok kétszínű? Biztos?
Aztán beszéltél Chrishell-lel, Amanzával, Emmával.
Úgy tűnik, Bre, Chelsea és Heather...
Úgy tűnik, kezd feszültté válni.
Nem tudom, nem kéne-e oda mennünk. Aha!
Számít, hogy azt mondtam Emmának és Chrishellnek,
„Elszomorít, hogy nem tudom, Heartherrel olyan jóban vagyunk-e, mint hittem.”
Miért? Mert beszéltem Brevel arról, amit felhoztál? Nem én hoztam fel.
De nem vitathatod azt, ahogy érzek, így van?
- Nem, nem vitatom, de... - De igen.
Kétszínűnek nevezel, mert kimondom azt, ahogy érzek.
Én nem fröcsögtem, nem sértegettem Bret.
Én közvetlen hozzád mentem, neked mondtam, hogy...
Nem úgy adtam elő, hogy „Chelsea ezt meg azt mondta.”
Hát mit mondtál? „Chelsea épp kurvára nem bír téged.”
Nem is... Kezdjük ott, hogy nem beszélek így.
- Nem! - ...hogy adtad át...
- Mondtam neked ilyet? Egyszer se. - Akkor mit mondtál?
Szerintem nem gond, hogy elmondtam Brenek...
Szerintem meg az.
- Szerintem ez gond. - Szerintem nem.
Szerintem ez olaj volt a tűzre. Szerintem...
Szerintem neked vele van problémád.
És valami oknál fogva rajtam töltöd ki.
Miért tölteném ki rajtad? Miért tenném?
Erre neked kell rájönnöd. Én megyek. Nagyon fáradt vagyok.
Kurvára fáj mindenem. Hagyjuk.
- Csak ne beszélj rólam! - A terhes nőnek nem szólhatok semmit.
Nem csináltam semmit, amiért szólnod kéne.
De választ se kapok.
- Úgy érzem... - Mert nem csináltam semmit.
Ez nem mehet így tovább.
Nincs miről beszélni. Szeretném, ha lezárnánk.
- Rendben. Szia! - Szia!
Nem tudom, mit fogunk kezdeni ezzel a helyzettel.
Hogy lejáratsz és ellenszenvezel velem amiatt...
Nem vagy ellenszenves, de még nem mondanám, hogy szeretlek.
- Remek, nem is kell. - Itt tartok.
De te a pasim alapján ítélsz meg, az alapján, ahogy ő éli az életét.
Talán túlságosan konzervatív vagyok.
- Ami oké! - Talán ennyi.
- Nekem... - Nem értem, csajszi.
Nem is kell.
A helyzet az, hogy nem kell értened a kapcsolatomat.
Ahogy senkinek. Pont leszarom, hogy érti-e bárki.
Ez az én kapcsolatom.
Én megyek haza hozzá, nem te.
Szerintem veszekednek.
- Nem látom. - Én látom, ahogy a fejük mozog.
Nincs szükség kölcsönös megértésre, hogy mégis mit gondol a másik?
De köztünk nincs kölcsönös megértés.
Nem értesz egyet az életmódommal, amit többször elmondtál.
- Nem értem. De ez is rendben van, nem? - Nem baj, ha nem érted.
De el is kell fogadnom?
Senki nem kért erre. Te mondogatod, hogy nem tudod elfogadni,
így olyan, mintha nem egyetértésnél több lenne.
Ez az én privát kapcsolatom,
és hogy kivel baszom, és kitől lesz gyerekem, rám tartozik.
Felettem ne ítélkezzen senki! Senkitől nem kell semmi.
Szóval, haza is megyek a fiamhoz.
Mi történt?
Ugyanaz a szarság.
- Mit mondott? - Visszakozik.
- Helló! - Szia!
Remek munka. Hihetetlen lett!
- Köszönöm, ugye? - Úgy örülök.
Reméljük, van rá vevő.
- Igen? Hoztál valakit? - Szurkolok. Nem hoztam, én...
Őszintén szólva, a környék bajos ezen az árszinten.
- Igen. - Az ügyfeleim közt nincs, aki kiadna...
Úgy értem, a 7,5 sok ezen a környéken.
Valóban sok, de figyelembe véve a minőségi munkát, ami benne van,
és én tudom, a férjem mennyi időt töltött távol tőlem az elmúlt két évben.
Persze. Aha.
De azt hiszem, a végeredmény csodálatos lett,
maga a tökély,
de be kell dobni magunkat, hogy eladjuk.
Az előnyöket kell kiemelni, nem a hátrányokat.
Nem, persze, értem. Csak... Nekem...
Nem akarok olyasmivel foglalkozni...
ami véleményem szerint, őszintén szólva túlárazott.
Nem hiszem, hogy ez számít.
Az számít, hogy ez olyasmi,
amit az ügynökségünk és mi, csapatként promotálunk.
- Igen. - Mindenki kell,
együtt kell promózzuk, a lehető legteljesebb mértékben.
Valószínűleg ebben nem veszek részt,
de izgatottan várom, mennyiért fog elkelni végül.
Szóval...
De hol itt a csapatszellem?
Sehol.
Oké.
Néha az ember túlságosan kötődik egy projekthez,
mert ő az, aki véres verítékkel megdolgozott érte.
Tudod? És nem tudja annak a szemszögéből nézni,
aki érzelmileg nem kötődik hozzá, érted, hogy értem?
Én érzelmileg nem kötődöm hozzá.
Persze szeretném, ha a lehető legtöbbet keresnéd rajta,
de ami a csapatot illeti,
vannak olyan tagjai, akik, hogy mondjam, éhezik a sikert.
És hazudnék, ha azt mondanám, hogy ugyanott tartok, mert nem.
Boldog vagyok a kapcsolatomban, és épp...
Ha az O csoporthoz tartozol, annak része,
hogy éhezned kell a sikert, kell, hogy...
Tudom, de elteltem más dolgokkal, szóval így nehéz.
Hidd el, én is ezzel küzdök, meg a saját nyűgjeimmel,
és a saját...
Iszonyú sokat áldoztam az elmúlt hónapokban,
hogy csapatként működjünk, bassza meg.
Nem, csak annyi, hogy Palm Springs betette a kapu.
Apait-anyait beleadok ebbe a kurva munkába, hogy legyen...
Egyszerűen...
Próbálom átvenni Jason feladatait míg távol van,
és megfelelni minden elvárásának, amit velem szemben támasztott.
És odafelé menet beszéltem apámmal,
és nincs jól,
azt is próbálom feldolgozni.
És ugyanaznap este, épp hogy oda értem,
jött ez az egész köztetek Nicole-lal. Úgy éreztem...
baszki, ez nekem nem megy.
Széthullik az életem.
Remek életem van, de széthullik,
míg mások szarával kell foglalkoznom.
Aminek a világon semmi értelme. Ami nem is számít semmit.
De próbálok békét teremteni, miközben komoly gondokkal szembesülök.
Megértem, és érzem, hogy sok mindennel nem vagyok képben az életedben,
mert úgy érzem, a kapcsolatunk már nem a régi.
Ilyen helyzetekben rendszerint ott voltam neked,
de mivel kicsit úgy éreztem, hogy nem találom a helyem,
egy lépést hátraléptem.
Elismerem, a saját buborékomban élek, és keresem a helyem.
Tűnődtem, hogy vissza tudunk-e találni, vagy nem éri meg, ha őszinte vagyok.
Nyíltan vállalom, hogy nem teszem ki szívem-lelkem a cégért. Nem.
Hát igen.
Viszont...
Boldog vagy.
Most is teljesen őszintének kell lennem veled.
Nagyon fontos dolgokról beszélgetünk itt,
de közben azon gondolkodom, hogy G Ausztráliában van.
Nem az ingatlanokon jár az agyam.
Ez olyan, érted, nem is tudom.
Megértem.
Tényleg. Jobban, mint hinnéd.
Köszönöm az őszinteséged.
Nagyra értékelem.
Menj, legyél G-vel!
Nem tudom, mit mondjak.
Oké.
A HETEDIK ÉVADBAN
Mit csináltok, felszentelitek a házat?
Egy Cheetót vettél elő a Birkin táskádból.
Őrülten szerelmes volt abba a nőbe.
Chrishell megúszná, ha öl is. Én egy szóért máglyán égek.
Annyira valódi, mint a hús a pitémben.
Mintha Cluedót játszanánk, basszus. Nem tudom, ki ködösített.
Az egyetlen tervük, hogy tönkretegyenek, bármilyen mocskos módon.
- Tudtam, hogy baj van. - Rengeteg szempontból.
Szörnyű dolgokat mondtál rólam.
- Amit mondok, mind igaz. - Várj!
- Itt álljunk meg. - Fejezd be, vagy végzek veled, baszd meg!
Két szó:
Baszd meg!
A feliratot fordította: Chovanecz-Molnár Éva