- Dáš si kafe? - Jo. Ale máme Coffee Mate?
Nevím, zlato. Je to ovesné mléko.
Mrkni, jestli je tam ještě něco.
Tak co chceš?
Bezlaktózovou smetanu.
- To není bez laktózy. - Tak jo.
Projednou.
Dobře.
Jsi na mě moc fajnová. Zel, pojď sem.
Nechci brew místo ledové.
Stará Mary dřela a nebyla fajnovka.
Tohle je nová Mary.
Co to?
Můžu být fajnovka a dřít. Málem se pro tebe sedřu.
- I pro sebe. - Pro nás. Nejen pro mě.
Dobře. Jsem ráda, že jsi zpátky.
Je toho na mě hodně.
- Nikam už nejedu. - Je to fakt zlej sen.
Palm Springs byla pro mě poslední kapka.
Byla to mela
a já neměla s kým mluvit, protože si všichni jdou po krku.
Prostě chaos.
Snažím se mít vše pod kontrolou
kvůli tobě, makléřství a všem ostatním.
Vím, dělal sis srandu,
ale vážně šlo všechno do kytek, když jsi odjel.
Já se prostě...
snažila, co to šlo,
a na tyhle nesmysly nemám čas.
Mám vlastní věci, skutečný problémy.
Vím, že jsem ti naložil velkou zodpovědnost.
Já prostě...
Dává ti to jasnější pohled na všechno.
Od přátel a agentů jsem čekala víc.
Jen mi to ztěžují, jak osobně, tak profesně.
Nikdy v takové pozici nebyli. Potřebuju podporu.
Bylo by to moc na každého.
Chápu, proč je Chrishell frustrovaná.
Chápu obě dvě.
Ale takový úder se jí vůbec nepodobal.
Nikdy to neudělala.
- Úder vždycky vrátila. - Jo.
Mám pocit, že Nicole je už za tím. Je ochotná nechat to plavat.
Chrishell musí udělat totéž.
Souhlasím.
Tohle není otázka. Musí to být požadavek.
MAKLÉŘI Z HOLLYWOODU
- Už ses procházela po Strandu? - Ne. Připomíná mi to domov.
- Líbí se mi to. - Jo?
Jako v Bostonu. Vyrostla jsem na pláži.
Manhattan Beach je jasně
- moje nejoblíbenější místo v Kalifornii. - Jo.
Na Manhattan Beach jsou neskutečně sexy kluci.
- Fakt? Nevšimla jsem si. - Jsou tu samí sportovci.
Určitě.
- Chceš závodit? - A ty?
- Jsi rychlá? - Nevím. Dobře plavu,
ale závodit neumím. Ale klidně.
- Tak jo. - Začneme tady.
Co získá vítězka?
Co třeba sexy večeře v Nobu?
- Tak jo, takže kdo... - Nebo tašku od Chanela?
- Můžeme? - Počkej. Tak jo.
Dobře, kdo to odstartuje?
Musíme říct: „Na značky. Připravit, teď.“
Tak jo. Na značky. Připravit. Teď.
Chelseo, jsi rychlá!
Počkej, jsi mnohem rychlejší, než jsem myslela.
Dobře, vyhrálas. Vezmu tě do Nobu.
Říkala jsem ti, že jsem běhala stovku.
Co? Já si říkala, co to sakra je?
Říkala jsem si, jak jsi rychlá...
- Když jsme mluvily o... - Říkám si,
že Chelsea je jako raketa.
- Sedneme, si, jsem totiž... - Unavená?
- Jo, unavilo mě to. - Ty amatérko.
- Jsi utajená atletická hvězda. - To určitě ne.
Ale vím, že jsem rychlá.
To teda jsi. Já si říkala, aha, tak to jo.
Emmo, je s tebou legrace.
Upřímně, mám pocit,
že co přišla Bre, v práci to stojí za prd.
Je mi z toho smutno.
Jako bych nebyla sama sebou.
Pochybuju o některých přátelstvích. Nevím, jak jsem na tom s Heather.
Myslel jsem, že můj vztah s ní
je mnohem bližší než její vztah s Bre.
Mám pocit, že si Heather myslí, že Bre nerespektuju a odsuzuju ji,
a nechápe moje pohnutky.
Nikdy se nepokusila si to se mnou vyříkat.
Nezeptala se, proč se tak chovám.
- Jo. - A prostě se postavila za Bre.
Ale ve skutečnosti je to mnohem složitější.
Vyrostla jsem v rozdělené domácnosti.
Ne přímo z rozbité rodiny, ale začali jsme z ničeho.
- Když jsem vyrůstala, naši neměli nic. - Jo.
Vůbec nic. A mámu najala velká firma ve Státech.
Mělo jí to umožnit změnit naše poměry
a dát mojí mámě, nigerijské přistěhovalkyni,
šanci, která se lidem jejího druhu jen tak nenaskytne.
- Jo. - Máma se s bratrem a sestrou
přestěhovala do Států.
Panebože.
A já zůstala s tátou v Británii.
Naši dělali, co museli, aby přežili a uživili se.
Nebýt mé mámy a jejích obětí nebyla bych ve Státech.
Ale oběti, které přinesla,
nakonec náš vztah na dlouho poznamenaly.
- Dlouho jsem se cítila opuštěná. - Jo.
- A pachtila jsem se. - Jo.
Bylo to...
Bylo to vážně těžký.
Ale Chels.
- Bylo to... - Chudáčku.
- Nechci brečet. - Ne, já vím.
Bylo to fakt těžké.
Potřebovala jsem mámu, ale nezastihla jsem ji.
Třeba jsem jí volala...
Mockrát se stalo, že jsem se probrečela k spánku.
Potřebovala jsem s ní mluvit.
Ona mi to nebrala, protože nejspíš spala.
Jo, já vím.
A teď je mi smutno, protože...
Vždycky dělala všechno. Snažila se jít nad rámec svých možností.
Každé rozhodnutí dělala pro rodinu a pro změnu našich životů.
Ale i když chtěla změnit svůj život,
vlastně mě opustila.
Byla jsem na všechno sama.
Neměla jsem možnost probírat s mámou první lásku
nebo strasti kolem první menstruace, jak si česat vlasy
nebo jiné věci, o kterých si dívky povídají se svými matkami.
O tuhle příležitost jsem byla okradena a trápilo mě to.
Chtělo to léta terapií, abych se z toho dostala.
Kdo to nezažil, nepochopí to.
Lidé mi říkají, jak jsem silná. Ale já musela.
Takže když vidím Breinu situaci,
ptám se, proč jsem z toho tak smutná.
Proč to na mě tak působí?
To proto, že vidím tolik dětí...
- V různých domovech. - Spoustu dětí v různých domovech.
- Přesně. - Tím nesnižuju matky samoživitelky.
- Jen se to snažím chápat. - Jasně.
Třeba máš spoustu peněz,
- ale nemáš tolik času. - Čas.
Nemůžeš být na 20 místech najednou,
takže vytváříš rozbitý domov.
S tím nesouhlasím.
Tak jak můžu být něčí kamarádka,
když se tak zásadně lišíme?
Jinak bych stavěla přátelství na lži, falši,
na věcech, kterým nerozumím a nesouhlasím s nimi.
To nemůžu. Je to pro mě moc těžké.
Vím, že mi říkají: „Chelseo, ty obvykle nesoudíš.“
To ne, ale tohle na mě působí jinak.
Tak to prostě je.
ZÁPADNÍ PENTHOUSE, HOLLYWOOD BLVD 3 LOŽNICE, 4 KOUPELNY, 355 M2
VÝCHODNÍ PENTHOUSE 3 LOŽNICE, 4 KOUPELNY, 333 M2
CENA 6 995 000 DOLARŮ
Vypadá to skvěle.
- Pěkně se to rýsuje, že? - Jo.
Minimum barev. Neutralita pěkně doplňuje travertinové stěny.
A vyzdvihne materiály. Pěkné.
Do konce dne tu budeme hotoví.
- Páni. - To je úžasné.
- Těšíte se na oslavu? - Jo.
A čistí se okna.
Po dvou letech stavby je to potřeba.
Byla bych strachy bez sebe. To je šílený.
Jo, to je. Dělá to každý den.
To je něco.
- Ahoj. - Ahoj.
- Čau. - Páni.
- Ahoj. Jak se máte? - Páni.
- Žlutá ti moc sluší. - Díky.
Je důležité, aby holky věděly, o čem mluví,
a ty penthousy viděly,
prohlédly si kvalitu provedení a navnadily klienty.
Je to tak hezký. Páni! Je tam balkon?
Proboha. Je to obrovský.
Střešní terasa na obou stranách.
- Výhled je nádherný. - Jo.
Jdeme se podívat na pokoje.
- Tohle je hlavní? To je nádhera. - Jo.
Podívejte na tu koupelnu.
- Jako v lázních. - Pane jo.
No teda.
- Nádhera. - Boží.
Ty detaily v koupelně a šatně.
- Všechno je dokonalé. - Krása.
Pěkný.
- Tak co vy na to? - Krása.
- Jo? - Nádhera.
Jsi nejlepší.
- Dobrá práce, Mary. - Skvěle.
- Díky. - Nějakou provizi si zasloužíš.
- Ne, celou. - Něco si zasloužím.
Hlavně za starost o tu zoo v kanceláři.
Rozhodně to byla zoo, když byl pryč.
Jdu se podívat za stagery, ale...
Zeptej se manžela, co na travertinu dělá ten štětec.
Taky že jo.
- Jsem tak ráda, že je to konečně hotové. - To věřím.
Vím, že máš starosti s vítáním miminka, ale chci ti říct,
že jsem mluvila s Amanzou
a ta říkala, že Chelsea mluví o situaci v Palm Springs,
že ji mrzí, že ses postavila za mě,
když ji znáš déle, a proč se mě zastáváš, když mě ani neznáš.
- Takže jí vadí, že jsem se tě zastala... - Namísto jí.
Nerozdejchá to.
Jestli ke mně Chelsea něco má, proč nezavolá a neřekne:
„Mělas mi říct, že Bre vadí, co jsem řekla.“
Nejsme na střední a já nejsem učitelka,
která řeší, co kdo řekl nebo neřekl. Proto tu nejsem.
Mám pocit, že jsou to nesmysly, a chci tomu učinit přítrž.
Vždyť jsme se od té doby viděly.
Nezdálo se, že jí něco vadí,
tak proč s tím nepřestane?
Co se stará? Stojím za tím, co je správný.
Sblížila jsem se s tebou a tehdy jsem cítila,
že když ti nezavolám a neřeknu, že o tobě v práci mluvila...
Nebylo to: „Víš, co se stalo?“
Řekla jsem ti, že o tobě ten den mluvila.
Řekla jsem pravdu, což jsem jí taky řekla.
Nemelu kraviny. Nedělám zle jen proto, abych...
Nejsem taková.
Musí nést odpovědnost za to, co vyřkne.
Proč se zlobí na mě za něco, co sama řekla?
- Je naštvaná, že byla přistižena. - Jo. Přesně tak.
DŮM CHRISHELL
VÍTEJTE V BLÁZINCI
GRACIE, FENKA CHRISHELL
Dáme si bublinky?
- Jo, zlato. Jasně. - Tak jo.
Máme jednu luxusní. Tuhle.
Jo, dáme si tu fajnovou.
V kolik ti to letí?
- Taxík je tu v 17:00. - Tak jo.
Můžu?
Jo.
- Jupí! - Dobrá práce.
Jednou jsem tím dostala do hlavy.
Vážně? Bolelo to?
- Jo. - Ale ne.
Tak jo.
Díky.
Na tebe, protože jsi právě dokončila práci na albu,
máš hotovo a můžeš vyrazit na turné a užít si to.
A možná pojedu s tebou.
Zlato?
Měla bys jet.
G letí do Austrálie na letní festivalové turné.
Budou pryč skoro dva měsíce.
Takže když tu zůstanu,
můžu se soustředit na reality a udělat spoustu práce.
Samozřejmě jsme na FaceTime a mluvíme spolu každý den,
ale jistěže bych radši byla s nimi než bez nich. Je to těžké.
Pojeď se mnou.
Byla bych v první řadě.
Pojď do první řady.
Křičela celou dobu.
Pojď si zazpívat.
- Jo? - Jo.
Bylo by to super.
Jsem z toho nadšená.
V životě se snažíme mít to správně.
Ať už jde o vztahy, kariéru, cokoli.
Zažila jsem rozvod, rozchody...
Ale teď momentálně jsem ve fázi, kdy cítím,
že můj vztah je takový, jak má být.
Vím, že o kariéru můžete vždycky usilovat
a vždycky ji můžete mít.
Ale vztahy tak nefungují.
Vztah musíte upřednostnit.
A přesně to chci udělat.
Máš nestoudný myšlenky?
Jo.
Jo?
- Jo. - Jo, zlato.
Ráda bych práci poslala do hajzlu.
Tak udělej přepadovku. Vezmi si volno.
- Jo. - Jo.
Bude to sranda.
Jo, zlato.
A mnohem zajímavější než to, s čím se potýkám.
Jo, zlatíčko.
Proč nepřijedeš na léto?
- To by bylo tak super. - Jsem nadšená.
SPOLEČNOST OPPENHEIM GROUP JASON OPPENHEIM, MAKLÉŘ/PREZIDENT
SLAVNOSTNÍ UVEDENÍ PENTHOUSŮ
Lidi, dejte je na střed.
Ten poslední posuňte ještě o 15 centimetrů.
- Ahoj. - Ahoj.
Páni, vypadá to skvěle.
- Jsme sladění. - Sluší ti to, zlato.
- Naprosto sladění. - Ahoj!
- Jak je? - Jak se máš?
Rád tě vidím. Vypadáš skvěle. Okradlas královnu?
- To nemůže. Vždyť umřela. - Okradla jsem Vivienne Westwood.
- Čau, lidi. - Nicole!
Ahoj.
- To je nádhera. - Páni, moc ti to sluší.
Nejdřív se mi líbil ten druhý, ale teď je to tenhle.
- Vážně? - Dobrý.
- Já to říkal. - Mně zas tamten.
Mně se vždycky víc líbil tenhle, ale teď...
Řekla bych, že...
to nebude jen tak.
Jo.
Bude to náročný. Možná měsíce. Tohle bude stát úsilí.
Zvlášť s tím navýšením ceny.
- Neulehčím vám to. - Navýšení?
- Zvedl to na 7,5. - 7,495. Málem jsem šel na 7,995.
- Jason je hodně sebejistý. - Skoro jsem šel na osm.
Průměrná cena za metr čtvereční v Hollywoodu je 800 až 1 000.
Jason chce 2 000 za metr čtvereční.
- Chtěl jsem je vypsat na 6,995. - Jo.
A před pár dny jsem sem přišel...
...zavolal Brettovi a cenu jsme zvýšili.
Zvažoval jsem i 7,995 a shodli jsme se na kompromisu 7,495.
- Tys souhlasil? - Jo.
Překvapilo mě to, protože když jsem vešel, zalapal jsem po dechu.
Nemají obdoby.
- Klidně hledej... - Souhlas.
- ale nic takového nenajdeš. - Staging se mi fakt povedl,
protože Jason navýšil cenu penthousů o milion dolarů.
Měli bychom jít dolů?
Jdu jim říct, ať na travertinu nezůstanou kola.
- Bude s tebou sranda. - Hodně štěstí. Jo.
LISA, AUSTINOVA ŽENA AUSTIN, AGENT O GROUP, ORANGE COUNTY
LAUREN, AGENTKA O GROUP, ORANGE COUNTY
GIO, AGENT O GROUP, ORANGE COUNTY
- Ahoj, lidi. Jak je? - Rád tě vidím.
ALEXANDRA JARVIS AGENTKA O GROUP, ORANGE COUNTY
POLLY, AGENTKA O GROUP, ORANGE COUNTY
KAYLA, AGENTKA O GROUP, ORANGE COUNTY
BRANDI, AGENTKA O GROUP, ORANGE COUNTY
Kolik je tu podlaží? Víš to?
Netuším. Zmáčkla jsem „Penthouse“ a jela až nahoru.
Zdravím.
Ahoj, krásko.
- To je moje lepší polovička. - Díky.
Klienti, pár ze San Franciska.
Tohle je v jejich cenovém rozmezí.
Hledají něco s nádherným výhledem...
- Skvělé. - ...a tohle by bylo dokonalé.
Foť, dělej, co je třeba.
- Budu. - Prodej to.
Jak se máš?
- Dobře. - Co reality?
Jsem pořád v letu, víš?
Pořád máš podmíněnou smlouvu na ten dům?
Hotovo. Uzavřela jsem to před dvěma týdny.
- Páni. Tak to jsem nadšená. - Díky, jo.
Cítím něco jako smog. Ne mořský vánek.
Půjdeme se projít na druhou stranu.
Provedeš nás?
- Ahoj. - Ahoj.
Jak se máš?
- Nádhera. - Pane jo.
Zajímá mě, který se jim líbí víc.
- My to neviděly! - Bože.
Ahoj. Jak se máš?
- Dobrá. - Panebože!
Upřímně. Vždycky jsi totiž byla proti.
Ale ne, je to krása. Jen ta cena mi připadá nadsazená...
- To beru. - ...kvůli lokalitě.
Jason odvedl úžasnou práci na renovaci penthousů,
ale neměl si vybrat Hollywood Boulevard.
Tady pracovala Julia Roberts v Pretty Woman,
než potkala Richarda Gerea.
Ruce pryč od Calcutty, prosím. Calcutta Vagli.
- Promiň. - Díky.
- Tu máš. - Výborně.
Šli jsme do toho naplno. Kuchyně je italská, jeden šatník za 125 000 dolarů.
Zbláznili jsme se. Jedno umyvadlo stálo 4 500 dolarů.
Prodala jsem dům za pět milionů.
Jsi dobrá!
- Já vím. Hej, zůstaň. - Jo, a step.
Tak jo!
Tak jo.
Je tu spousta lidí.
- A rámus. - To teda jo.
Jak se máte? Moc mě těší.
Ahoj!
- Ahoj! - Ahoj. Ráda tě vidím.
- Ahoj, zlato! - Ahoj, drahoušku.
Ahoj, lásky. Panebože.
Mám sendvič.
Chodíš s někým?
Tak trochu? Nic vážnýho.
Zdá se, že má všechno, co má mít.
Promluvím s Chelseou, co myslíš?
Myslím, že to dopadne špatně, ale můžeme.
Přijdeš za mnou?
Ne hned, ale za pár minut? Tak jo.
Dobře.
Ahoj.
- Neviděla jsem tě. Ahoj! - Ahoj!
- Jak se máš? - Dobře, co ty?
Ráda tě vidím.
- Můžu si ji půjčit? - Určitě.
- Díky, zlato. - Pak si to dopovíme.
Stoprocentně.
- Je to vysoko. - Jo.
Chci s tebou mluvit, abychom si to mezi sebou ujasnily.
Po mém odjezdu z Palm Springs
jsi prý řekla, že se zastávám Bre,
a přitom ji znám jen dva týdny a tebe rok.
Proč záleží na tom, jak dlouho ji znám?
Nic zlého jsem neudělala, nepomlouvala jsem.
Nesnažím jsem se vyvolat drama, tak mě z toho vynech.
Určitě.
Máš problém s něčím...
My o vlku...
- Jsem tu. Mluvíte o mně? - Ahoj.
Přivolaly jsme tě.
- Tak jsem tu. - Tak jo.
Heather říkala, že si nemyslí, že by to, co řekla,
mezi námi způsobilo problém.
Mně jen vadilo,
že jsem měla za to, že spolu kamarádíme, a mohlas mi přijít říct,
že Bre to naštvalo a že bych jí měla zavolat.
Vadí ti, že jsem ti nezavolala, když jsem jí to řekla, což je nesmysl.
Neudělala jsem nic, co by rozvířilo...
- Určitě jsi nechtěla trochu... - Co myslíš?
- Nemyslím si. - To mě štve,
protože taková nejsem.
Nevyvolávám rozmíšky. Nezačínám drama.
Mám ráda všechny.
To je pravda. A jestli si myslíš, že dělám zle
mezi tebou a Bre... Z jakého důvodu?
To, že ses naštvala, že jsem to Bre řekla,
a hned za tebou neběžela ti říct, že jí to vadí...
To není moje povinnost.
Proč mě zatahuješ do svých sraček?
Nebyl to problém.
- Ale problém to je. - Zdá se snad, že kryju...
Byl pro ni problém mluvit o mně s Emmou, Chrishell
- a Amanzou? - To je problém.
Nějak se to zamotalo a je z toho něco mnohem většího.
Vždycky máš na všechno názor.
- Nebuď pokrytec, když jsi naštvaná. - Prosím?
Jsi pokrytec, když říkáš,
že ti vadí, když jsem ti neřekla, že jsem mluvila s Bre.
- Jsem pokrytec? Určitě? - Mluvilas s Chrishell, Amanzou, Emmou.
Bre, Chelsea a Heather jsou nějak...
Něco se tam děje.
Ale nevím, jestli bychom tam měly chodit.
Vadí ti, že jsem Emmě a Chrishell řekla,
že jsem smutná, protože nevím, zda jsme si s Heather blízké?
Proč si to myslíš? Jen proto, že jsem Bre řekla něco, cos nadhodila?
Nenadhodila.
Přece mi nebudeš říkat, jak se mám cítit.
- Ne, to ne, ale... - Děláš to.
Říkáš, že jsem pokrytec, když vyjadřuju svoje pocity.
Já Bre nepomlouvala, ani ji neshazovala.
Šla jsem za tebou a řekla to tobě.
Ale já jí neříkala: „Hele, Chelsea řekla to a to...“
A cos jí řekla? Že Chelsea ji nemá ráda?
Já vůbec... Zaprvé, copak takhle mluvím?
- Ne! - ...tlumočilas to...
- Řekla jsem ti tohle? Ne. - A co přesně jsi jí řekla?
Myslím, že nevadí, že jsem šla za Bre a řekla...
Ale mně to vadí.
- Mně to vadí. - Mně ne.
Myslím, že to přililo olej do ohně. Tys měla...
Myslím, že ty s ní máš problém.
A z nějakého důvodu to chceš hodit na mě.
Nechci na tebe nic házet. Proč taky?
To si vyřeš sama. Půjdu. Jsem tak unavená.
Mám bolesti. A vůbec.
- Prostě o mně nemluv. - Těhotné ženě nemůžu nic říct.
Ale já neudělala nic, co bys mi vyčítala.
Ale ani nedostanu...
- odpověď, mám pocit... - Já nic neudělala.
Nechci v tom pokračovat.
Problém není. Chci, aby to tady skončilo tady a teď.
- Tak jo. Ahoj. - Ahoj.
Takže nevím, co s tím uděláme.
Odsuzuješ mě jako člověka na základě...
Nejde o to, že tě nemám tě ráda, jen tě úplně nemusím.
- To není třeba. - Tak to je.
Soudíš mě podle mýho chlapa a jeho stylu života.
Možná jsem moc konvenční nebo tradiční.
- Fajn! - To bude tím.
- Já mám... - Nechápu tě, holka.
To nemusíš!
Nemusíš přece chápat můj vztah.
Nikdo to nechápe. Je mi fuk, kdo to chápe, a kdo ne.
Tohle je můj vztah.
- Jasně. - Já jdu k němu spát. Ty ne.
Myslím, že křičí.
- Nic nevidím. - Vidím jen pohyb jejich hlav.
Neměli by oba chápat, jak na tom vzájemně jsou?
Ale my to takhle nemáme.
Nesouhlasíš s mým životním stylem,
- což jsi řekla. - Já ho nechápu.
- Ale to snad nevadí, ne? - Ne, to nevadí.
Nebo s tím musím souhlasit?
Souhlasit s tím nemusíš, ale pořád mi to dáváš najevo,
což je větší problém než jen to, že nesouhlasíš.
Tohle je můj osobní vztah.
Koho šukám a s kým mám děti, to je moje věc.
Nepotřebuju soudce ani porotu. Nepotřebuju nic.
Takže jdu domů za synem.
Co se stalo?
Pořád stejný hovadiny.
- Co říkala? - Ubírá plyn.
- Ahoj. - Ahoj.
Skvělá práce. Je to tu neskutečný!
- Díky, já vím. - Těší mě to.
Snad seženeme kupce.
- Jo? Přivedlas někoho? - Drž pěsti. Ještě ne, já...
Abych byla upřímná, cena je vzhledem k lokalitě vysoká.
- Jo. - Nevím o nikom, kdo by dal...
Chci říct, 7,5 je za tohle místo moc.
Je to dost, ale na základě kvality práce...
a taky vím, kolik času tu můj muž poslední dva roky strávil...
Jasně. Jo.
Myslím, že výsledek je úžasný
a je to dokonalost sama,
ale všichni se musíme snažit to prodat.
Poukazovat na pozitiva, ne na negativa.
To chápu. Já jen...
Nechci trávit čas něčím, co je pro mě osobně přemrštěné.
Na tom úplně nezáleží.
Důležité je,
že to nabízí naše realitka jako tým.
- Jo. - Musíme se snažit
a nabízet to, a to naplno.
Nejspíš s tím nepomůžu,
ale těším se, až uvidím, za kolik se to prodá.
Takže...
To ale není moc týmové.
To není.
Dobře.
Někdy se k projektu příliš upneš,
protože jsi na něm nechala ruce, krev, pot a slzy.
Chápeš? A nevidíš to z pohledu někoho,
kdo do něj není citově zapojený. Rozumíš mi?
A to já nejsem.
Samozřejmě chci, abys vydělala co nejvíc,
ale pokud jde o tým,
mám pocit, že někteří jsou hladoví.
A lhala bych, kdybych řekla, že to mám nastavené stejně.
Nemám. Mám šťastný vztah a...
Patří to k členství ve firmě.
Musíš být hladová, musíš...
Jasně, ale mě uspokojují jiné věci, takže tohle je těžký...
Věř mi, já řeším tohle, a k tomu vlastní věci
a svůj vlastní život...
Za posledních pár měsíců jsem investovala tolik úsilí,
abych byla zkurvenej týmovej hráč.
Palm Springs bylo na mě fakt moc.
Já do tý práce dávám všechno, co mám...
Já prostě...
Snažím se převzít Jasonovy povinnosti, když je pryč,
a splnit všechny jeho očekávání.
Po cestě tam jsem mluvila s tátou,
kterýmu se nevede dobře,
a já se to snažila zpracovat.
A sotva tam přijedu,
hned se to podělá mezi tebou a Nicole. A já to...
Prostě to nezvládám.
Život se mi rozpadá pod rukama.
Mám skvělej život, ale ničím si ho,
jak se snažím rovnat všechny ostatní.
A nic z toho nedává smysl. Vůbec to za to nestojí.
Ale já se snažím udržet mír, přitom jsou to vážně hovadiny.
Chápu to a myslím, že v tvém životě se dějí věci, o kterých nevím,
protože už si nejsme tak blízké jako dřív.
Normálně bych tu pro tebe byla,
ale jelikož úplně neznám své místo,
zařadila jsem zpátečku.
Uznávám, že si žiju v bublině a úplně nevím, kde zrovna jsem,
a říkám si, jestli se tam vrátíme, nebo jestli to nemá cenu.
Otevřeně se přiznávám, že se v práci teď nepřetrhnu.
Jo.
Ale jsem...
šťastná.
I teď k tobě musím být 100% upřímná.
Sedíme tu a vedeme důležitý rozhovor,
ale já myslím na to, že G je v Austrálii.
Nemyslím na reality.
Je to jako... Já ti nevím.
Chápu to.
Fakt. Víc, než si myslíš.
Vážím si tvé upřímnosti.
Opravdu.
Běž za G.
Nevím, co říct.
Tak jo.
DALŠÍ ŘADA
Co jste dělali, křtili dům?
Tys z kabely od Birkina vytáhla čips?
Byl do tý holky úplně blázen.
Chrishell projde i vražda. Já něco řeknu a upálí mě.
Je reálná jako maso v mý empanadě.
Mám snad hádat? Nevím, kdo tu drbe.
Jde jim o to, aby mě zničily. A to jakýmkoli špinavým způsobem.
- Věděla jsem, že se něco děje. - Na tolika úrovních.
Řeklas o mně šílený věci.
- Všechno je pravda. - Počkej.
- Musím si dát pauzu. - Přestaň, nebo tě kurva vyřídím.
Dvě slova.
Naser si.
Překlad titulků: Milena Aras