SPOLEČNOST OPPENHEIM GROUP
Tak jsou všichni zotavení?
Co mi uniklo?
Bylo to zajímavé.
Byl čas jet domů. Ještěže jsem nezůstala čtyři dny.
Bylo to náročný. Asi si tyhle výlety odpustím.
Byla tam jen na jeden den.
Mám dlouhodobější problém s Chelseou.
Ach tak.
Myslela jsem, že jsme v pohodě, ale pak se dozvím, že ne.
Co? Popily jsme se a pokecaly.
Co mi sakra uniklo?
Připadala jsem si mimo.
A říkám si: „Fajn, obracíš? Tak jo.“
„Jak chceš. Moji rodinu necháš na pokoji.“
I já se při tom rozhovoru ztratila.
Nechtěla jsem pít, ale pak jsem musela.
Po první hádce jsi začala pít.
Je důležité, aby Jason věděl,
že dělám, co můžu.
Odsouvám vlastní věci,
aby si mohl užívat se svou holkou.
Jasone, chápu, že nám neplatíš nemocenskou,
ale mohly bychom mít terapii zdarma.
Jdu tam zítra.
Volala jsem tam a řekla, že potřebuju sezení hned.
Nabídl jsem Mary terapii zdarma.
Potřebuju jich víc.
Ahoj!
- Ahoj. - Páni, vidíte to?
- Je to celé jeden kus? - Kalhotové boty Saint Laurent.
- Kalhoty v kozačkách? - Celé.
Vidím to poprvé. Jak je pereš?
Vezmeš je jen jednou.
To je super.
- Zdravím. - Ahoj.
- Jak se máš?
- Dobře. Ahoj. - Sluší ti to.
- Ahoj, holky. - Ahoj.
Zahájíme týmovou poradu.
- Dobře. - Mám si vzít kávu?
- Radši si ji vezmi. - Mám? Možná budu muset...
Chelseo.
Neotevřeme dveře?
Nechci začít negativně, ale buďme realisté.
Situace na trhu je zajímavá.
Prodejci nechtějí kupovat na trhu s novými úrokovými sazbami.
Kupci se obávají úrokových sazeb.
Je to těžká doba.
Všechny realitky v zemi zpomalují.
Všude klesá objem na luxusním trhu o 30 až 40 %.
Loni mohl každý agent prodat cokoli.
- Teď musíte být dobří. - Pravda.
Já osobně taky ubírám plyn.
Makléřství to samé,
- a proto o tom mluvím. - Já nezpomalím.
Prodávám dům na 15. ulici a teď chce koupit nemovitost na investici
s rozpočtem 10 milionů na Strandu.
- Skvělý. - Jo.
Děláš pokrok. Já věděl, že se vyplatíš.
Dá se o mně říct cokoli, ale ne, že neprodávám.
Po tom krušným úvodu musím říct, že jsme začali dost dobře.
- Heather? - Prodala jsem penthouse za 14 milionů.
Proto je Jason v Gucci. Dneska se bere!
Díky, Heather.
- Jo. - Dobrá práce.
Klienti jsou celebrity, Heather a Terry Dubrowovi.
Brette, není to ten, cos viděl.
Je to penthouse Roberta Cavalliho.
Na nabídce jsme trvali...
...a nakonec jsme ho prodali plně zařízený za cenu, kterou jsme chtěli.
Je to můj nejvyšší prodej v Oppenheim Group, takže mám radost.
- Výborně. - Dobrá práce.
- Zazvoň! - Mám zazvonit?
Jo!
- Tak. - Jo. To bylo dobrý.
To je pro mimi.
- To je letos mý oblíbený zvonění. - Díky.
- Dobrá práce. - Výborně.
- Bre, co ty? - Má klientka je mega celebrita.
Beyoncé?
Ne.
- Adele? - Ne.
Je to velká umělkyně.
Hledá dům za 8 až 10 milionů.
- Řekneš nám to, nebo ne? - Zatím ne.
- Neřekneš? - Ještě ne.
Po tom, co se stalo v Palm Springs,
ať si Chelsea nasere. Ať jde do prdele.
Mám toho dost. Končím.
Jestli nepřestane, budu na ni bez výrazu zírat.
Už na ni nepromluvím.
MAKLÉŘI Z HOLLYWOODU
3 LOŽNICE, 4 KOUPELNY, 313 M2
CENA 4 995 000 DOLARŮ
PROVIZE 14 900 DOLARŮ
Pane jo.
Dobře.
Líbí se mi to zrcadlo.
- Jak vypadáme? - Dobře.
- Tak nahoru, nebo dolů? - Nevím, kam jít. Pojďme dolů.
- Tak dolů. - Dolů? Tak jo.
Heather a já děláme podobně.
Jak se dům objeví na trhu, je dobré hned ho vidět
a jako první mluvit s klientem.
Takže dnes uvidíme nový dům v nabídce
a uvidíme, zda máme potenciální kupce.
Páni, to celé je hlavní apartmá?
- No teda! - Je tu spousta schodů.
Do prdele. Tenhle pokoj je hodně o sexu.
Tohle je sen svobodnýho mládence.
- „Mladí jste jen jednou“. Roztomilý. - Pěkný.
Když je řeč o sexu...
Taková sexy koupelna
s krbem, vířivkou a otevřenou sprchou.
- Vím, o co tu jde. - Jo.
Hele, tady se...
- myjí po akci. Bidet. - Omývač.
- To je na... - Nad to si dřepneš?
...výplach tam dole.
A kam jde ta voda?
- Bývají u toho hadice. - Na výplach?
Jo. Je to sranda.
- Umírám vedrem, holka. - Odlož si a zchlaď se.
Kristepane.
- O moc lepší. - Příjemný.
- Umírám. - Jsem na tohle vedro zvyklá.
- Líbí se ti mateřství? - Jo.
- Budu mít plno otázek. - V pohodě.
Je to nejtěžší, ale nejúžasnější, co tě kdy potkalo.
Jen na něj zíráš.
Dnes ráno mi doslova pokadil celou postel,
hodil mi to do ksichtu a na župan od Versaceho,
a já jen: „Miluju tě.“
„Stejně tě miluju. Jsi tak sladkej!“
Je to fakt divný.
Už tě počůral?
Jasně. Necháš to nasáknout do ubrousku.
Vidíš? Tyhle tipy musím znát.
Jo. Čůránky na tváři nechceš.
Dívala jsem se, jak ho čistit.
- Stáhneš kůžičku a... - Ne, tohle ne!
- ...okolí očistíš. - To neděláme.
- Ne. Rychle to projedu ve vaně. - Musíš ho očistit.
Můžou se tam nalepit nečistoty.
Obřízka.
Jo, ta bude, ale pořád jsou místa...
- Bude to v pohodě. - ...pod...
- Objedeš to dokola. - Dobře.
- Zvládneš to. - Těším se.
Je to sranda.
- Ale náročný. - Moc náročný.
Ne všichni umí být rodiči, jen prostě mají děti.
Není to tak, že všechno znají.
Naši jsou naštěstí pořád svoji. Vyrostla jsem v láskyplném prostředí,
- ale bez chyb to nebylo. - Jo.
O jistých věcech jsem se nikomu z holek nezmínila,
ale těšila jsem se, až se odstěhuju.
Odstěhovala jsem se v 17 a začala žít po svým. Nemohla jsem se dočkat.
Táta už osm let nepije.
Byl závislý na alkoholu
a věděl, že když se nezmění, přijde o všechno.
Tohle znám, protože s mámou jsme se jen hádaly.
Vyrůstala jsem se samýma silnýma ženskýma.
Můj nejlepší kamarád na střední spáchal sebevraždu.
- Takhle mladej? - Jo.
- Pane jo. - Zničilo mě to.
Máma to viděla a řekla mi, ať se nastěhuju k tátovi.
- Byla... - Nevěděla, jak s tím naložit.
Nevěděla, co dělat. A já se rozhodla osamostatnit se.
- A tak se stalo. - Ve 14?
Rozvedla jsem se s rodiči
a táta řekl, že je to v pořádku, když si myslím, že to zvládnu.
Jaký máš vztah s mámou?
Díky malému je to o něco lepší.
Asi si nejsme moc blízké, ale myslím, že udělala, co mohla.
A díky ní jsem nikdy nebyla na žádným chlapovi závislá.
Proto jsou mý vztahy jiný.
Ale určitě na tom pracuju a synovi
chci být nejzdravějším příkladem.
Jo. Na vztahu se musí
pracovat dnes a denně, taky jak být mámou, člověkem.
Proto nemám na tyhle blbiny a malicherný scény čas.
- Jsem nadčlověk. Tohle mě nezajímá. - Proto si spolu rozumíme.
- Jo. - Svěřila ses mi
a budeme se vídat i s dětmi. Určitě nám to prospěje.
Těším se moc na vítání tvýho mimi.
- Moc ti to přeju. - Jsem šťastná, že jsi po mém boku.
Dík, zlato. Jsem ráda.
Investujeme čas do našeho pouta. Víš, že pro přátele žiju.
Když k nim patříš, je to navždy. Všechny moje holky jsou kámošky napořád.
Chelsea k nim nepatří.
HOTELOVÝ RESORT BALBOA BAY
UVÍTÁNÍ MIMINKA HEATHER
HEATHER DUBROW, KLIENTKA HEATHER
Díky.
Moc pěkné.
- Děkuji. - Moc vám děkuju.
Teda, holka.
Na koho ještě čekáme?
Přijdou Emma a Chrishell. Mluvila jsem s nima.
HEATHER TAYLOR, NEVLASTNÍ DCERA HEATHER
Ahojte, všichni!
- Moc ti to sluší! - Ahoj, mimi.
- Panebože. - Máš krásný šaty.
Došili mi je dneska ráno.
- Co je vzadu? - Malý El Moussa.
No ne, to je rozkošný.
Díky všem, že jste tu.
Vím, že mnohé jste přijely zdaleka.
Byla to dlouhá cesta. Nenapadlo mě, že budu mít dítě.
Děkuju všem za krásný dárečky a...
Jo, tak se dobře bavte.
Jupí!
- Chci něco říct. - Taylor chce promluvit.
- Znám tě už 4 roky. - Jo.
Jsi ta nejlepší máma na světě a nikoho lepšího jsem si nemohla přát.
Mám tě ráda.
Bože, budu brečet. Je miloučká.
Tohle se těžko říká.
Moc se na miminko těším.
- Táta má štěstí. - Já taky.
- Já mám štěstí! - Jsi mimo jeho ligu!
Chcete někdo chleba?
- Ne, svý kalorie si vypiju. - Chleba nepotřebuju.
Proč mají takové zpoždění?
Jsou jisté věci...
Dochvilnost je vždy důležitá,
ale svatby, vítání dětí...
- jisté věci... - Jo. Prohlídky.
Prohlídky taky.
- Mám nealkoholické šampaňské? - Jo.
Ahoj, zlato.
Tak to Chrishell a Emma stihly.
- Ahoj! - Ahoj. Sedíme tady?
Ano, sedíte.
- Pozdě, ale přece. - Stihly jste to.
Sedět naproti Nicole je trochu nepříjemné.
Jo. Můžu odejít?
Máme něco jinýho než jablečný džus?
Chci vodu.
Nejspíš je to tak.
To je spíš bradavka od falešnýho prsa.
Ahoj!
- Ahoj! - Ahoj. Jak se máš?
- Ahoj, mamko. - Páni, vypadáš nádherně.
Počkat, chybí tu plno lidí.
Chelsea tu není proč?
Její dcera má narozeniny, že?
Nemluvila jsem s ní, takže nevím,
jestli chtěla přijít, nebo ne.
- Její dcera i táta mají narozeniny. - Aha.
A Amanza nepřijde, ale co Mary?
Amanza řekla, že má něco naléhavýho.
Nevím, co myslela, ale Mary je s ní.
Jo.
Mary, můžeme si promluvit tady?
Jdeme.
Co se děje?
Kde mám začít? Je toho moc.
Před třemi měsíci jsem ti něco řekla o svém zdraví.
- Jo. - Šla jsem k doktorovi na prohlídku.
Řeklas, že...
Já vím. Lhala jsem.
- Zlato. - Když dělali ultrazvuk,
moje děloha vypadala na obrazovce...
Je tam toho hodně
a já nevím... my nevíme, co to je.
Nevypadá to dobře.
- Jako... - Nevím.
Může to být spousta věcí
a taky tamto, co se modlíme, aby to nebylo.
Počkej, rakovina?
Kristepane.
Úplně jsem to odmítla.
Místo toho, abych se nad to povznesla
a snad se tomu i postavila,
utekla jsem od toho.
K lékaři jsem nešla. Schválně jsem tam tři měsíce nešla.
A nikomu jsem to nechtěla říct.
Lhala jsem ti. Umlčela jsem tě.
Tak jsem se neměla zachovat.
Celou tu dobu jsi měla chodit na vyšetření.
Jasně. Nejsem na to hrdá,
ale, víš, neuměla jsem...
neuměla jsem s tím naložit a tři měsíce se tomu vyhýbala.
Šla jsem tam teprve nedávno.
- A konečně jsem... - Konečně jsi šla?
- Jo. - Dobře.
A čekám na krevní test,
ale došlo mi, že moje děti, sakra...
Mají jen mě.
A pak to ve mně spustilo něco...
- To je normální. - Jako že nejsem v pohodě.
Já vím, ale je v pohodě nebýt v pohodě.
Nejsme dokonalí. A řešíme sračky. Jako opravdový.
Víš, jak je pro mě těžký nevyhrknout:
„Možná mám rakovinu,“
když se tam hádají kvůli blbostem,
co kdo řekl nebo neřekl.
S někým, kdo bydlí v krásným domě za nevím kolik milionů,
nemá děti
a vůbec netuší, čím si procházím,
je pro mě těžký se vůbec bavit.
Máš naprostou pravdu.
Existujou skutečný problémy se skutečnými následky,
- a ne tyhle pitomý hádky. - Já vím.
Jo.
Jsi jednou z nejsilnějších žen, co znám,
jsi odhodlaná a svý děti neopustíš.
Nikam nepůjdeš.
Ale kdybych přece zemřela...
- Ty... - Jen chci říct...
To je hypotéza. Nikdy neumřeš.
Jestli mě
v otevřený rakvi necháš s neupravenou parukou nebo kudrnama po stranách,
budu tě strašit do konce života.
Nepozdravíme Mayu?
- Jo? Tak jo. - Jo!
- Mayo! - Mayo!
Ukaž, podržím to.
Ahoj!
Nepřijela jsem, protože jsem unavená.
Jsem totiž těhotná.
- Blahopřejeme! - Blahopřejeme!
Jsem ve 13. týdnu.
To je dobře.
Posledně to bylo jiné,
takže doufejme, že tentokrát to bude lepší.
Na mimi!
- Na mimi! - Jo!
Na zdraví!
Máme tě rády!
Můžu dostat sklenku bílého sauvignonu?
- Zdravím. - Zdravím.
- Dáte mi bílý sauvignon? - Jistě.
- To bude skvělé. - Mám totéž.
Perfektní. Jak se máš?
- Vážně dobře. - Tak jo.
Je to mezi námi v pořádku?
- Vysvětlím, proč se ptám. - Dobře.
V Palm Springs jsem tě vzala stranou
a řekla ti, že si vážím tvé loajality ke Chrishell,
což je v přátelství důležitá věc,
ale s tebou problém nemám, takže není důvod, abys...
Nemusíme mít přímo spolu problém,
ale nelíbí se mi, co pozoruju.
Nic jiného. A nesouvisí to s tím, že...
Je Chrishell nejlepší kamarádka? Jo.
Ale mohla bys aspoň uznat,
že slyšíš jen její verzi.
A mám ještě něco.
Když je tam Chrishell,
- nebavíš se se mnou. - Ne.
Mám stejnou energii.
Ať je tam Chrishell, nebo jsem sama,
jsem pořád sama sebou.
S tím naprosto nesouhlasím.
Stalo se někdy, že jsem ti neodpověděla?
Mockrát. Jako třeba...
Když jsi s Chrishell, zdá se, jako byste mě
pasivně agresivně pomlouvaly přímo přede mnou.
Vím, že si spolu povídáte...
Nicole, mám pocit, žes Chrishell ublížila, a budu ji chránit.
Když tu není, Emma se chová jinak.
To není pravda. Tady tě zastavím.
Svou energii nikdy neměním.
Jdu pro tebe,
protože se budeme fotit, a slyším své jméno. Jsi v pohodě?
Měla dojem, že se chovám jinak
- když jsi tam, a jinak, když nejsi. - Jen chci vědět, jestli já a ona...
Vnímám tu pasivní agresivitu a není to nutné.
Víš, přijde mi...
Říkáš o Emmě, že je pasivně agresivní?
Je nejméně agresivní osobou na planetě.
- Proč teda... - Je taková, jak se jeví.
Neměním se. Nejsem chameleon jako některý holky v práci.
Neříkám, že ty...
- Já jo. - Dobře.
Musí to být na Heatheřině akci?
Nemyslíš, že je to nevhodné?
Slyšela jsem, že o mě mluvíš a mou kamarádku nazýváš pasivně agresivní.
Tys o ní mluvila.
Ale máš pravdu, Nicole. Ty za nic nemůžeš.
Skvěle. To je skvělý rozhovor.
- A buďme uctivé. - Buďme uctivé.
- K Heather. - Máš pravdu. To bychom měly.
Díky.
Jsi zábavná.
Bože. Mluvit s ní je jak kopnout tam panáka kyanidu. Nedávám to.
Ahoj!
Ahoj.
- Opíjíte se? Láskou? - Ne. Ale měly bysme.
- Můžu si vás na chvíli půjčit? - Jo.
Foto! Přišla jsem pro Emmu, že se vyfotíme, a zvrtlo se to.
A pak bude hotovo.
Kam nás chceš?
Připravené? Raz, dva, tři.
Tak jo.
MARIE-LOU, JASONOVA PŘÍTELKYNĚ
Voním jako ty.
Jak to?
Kvůli stejnému parfému.
Můžeme tomu říkat kolínská?
To je legrační.
JEFF, MANŽEL CHELSEY
Jasone.
- Jak je? - Jak je, chlape?
- Ahoj. - Málem jsem si tu košili dneska vzal.
- Fakt? Ty ji máš? - Přísahám. Tom Ford. Mám ji.
Má stejnou. Strašně se mi líbí.
- Jsme sladění. - Sluší nám to spolu.
- Marie. - To je tak vtipný.
Budu upřímná.
Viděla jsem tě v té košili v práci.
Ten den jsem šla k Tomu Fordovi.
Děláš si srandu? Počkej.
Tos mi neřekla.
Pokaždé, když vidím Jasona v pěkném obleku
- od Gucciho, říkám si... - Ten už ode mě má.
Jo!
Vedeš si moc dobře. To musím uznat.
A chci v tom pokračovat.
Vážně mě to moc baví.
Víš, že nikdy nepolevím.
To je mi jasný.
Čím víc domů dostanu, tím víc tě budu stíhat kvůli provizi.
V OC chtěla jedna agentka po prvním prodeji znovu vyjednávat.
Říkal jsem si, že to snad není možný.
Náš syrový losos.
Pak tu máme řecký salát.
- Vypadá to skvěle. - Páni.
- Žebírka? - Jo.
Můžu také objednat hlavní chody.
Co si dáte k jídlu?
- Jaký máte hlad od jedné do deseti? - Vždycky deset.
Dám si tagliatelle.
- Jistě. - Dám si branzino.
Já nebudu, měli jsme tak čtyři předkrmy.
- Vezmu si od vás. Díky. - Dobře. Marie-Lou, mám otázku.
Jason má spousty krásných žen.
Očividně jsi jedna z nich.
Co na něm je?
Co je to? Opravdu mě to zajímá.
Co je to?
To by mě taky zajímalo.
Máš mladého ducha. Jsi jako mileniál.
Abys věděla, jsme stejná generace.
Nejste stejná generace.
- Od roku '77 do roku '97, takže... - Kolik ti je?
- Čtyřicet pět. - Aha.
- Jsme mileniálové. - Nejste.
'82. Jsem nejstarší mileniál na světě.
Jsem snad z poválečný doby? Jistěže jsem mileniál.
Jsi generace X.
Generace mýho táty.
Nejsi mileniál.
Ale to je na tobě sexy.
Jsem mileniál.
Je fuk, co jsi, ale vedeš si skvěle. A na tom záleží.
Jo.
- Děkuji. - Jistě.
Jaké jsou ty těstoviny?
- Můžu si ještě vzít? - Kolik chceš.
Co bude s podnikem, když cestuješ, Jasone?
- Očividně jde ke dnu. - Jo.
Neměl bys tedy přehodnotit frekvenci svých cest?
Párkrát jsem tě potřebovala.
Všichni tě potřebovali.
V kanceláři je všechno jinak, když tam nejsi.
Palm Springs byl naprostý průšvih.
Myslím, že z toho trpím PTSD.
Byla to hrůza. Šílenost.
Bre se na mě obořila.
Aha.
Vrhlo to na mě hodně špatné světlo.
A dá se říct, že jsem se přes to ještě nepřenesla.
Samozřejmě.
Je neomalená.
Upřímně, chápu tvou frustraci. Vážně.
Já nevím.
Asi bys měl nastolit pravidlo,
že lidi se nebudou chovat jistým způsobem bez následků.
Takhle bych já prosazovala slušné chování.
Jako u mého tříletého děcka, protože některé holky se tak chovají.
Zlobí, jde na hanbu. Funguje to.
Když se vrátíš, snad zůstaneš.
A když budeš dál cestovat,
snad vymyslíš takovou dynamiku v práci,
která nám pomůže pracovat, a ne se hádat jako divoké kočky.
Tvůj návrh zvážím.
Amanza říká, že je to naše rodina.
Ale to určitě není.
Budu k tobě upřímná.
Momentálně to stojí za hovno.
Překlad titulků: Milena Aras