Právě jsem na ně ječela, ať toho nechají, že v tom nejedeš.
To není... To je blbost.
Že jsem prý „cracková hlava“.
- Mrzí mě to. - Ale to ona dělá.
Nedovolím, aby se to opakovalo.
- Jo. - Obejmi mě.
Pojď sem. Moc mě to mrzí, zlato.
To říkat neměla. Nevím, proč to řekla.
Protože jí nic jinýho nezbejvá.
Proč spolu sakra všichni nevychází? Copak je to těžký?
Jsi v pořádku?
Jo, já jen...
Už toho mám plný zuby.
Už nebudu ta ustrašenka, co se bojí říct svůj názor.
S tím je konec.
Ale upřednostňuju tuhle svou verzi před to starou?
Každopádně.
Poslyš, tyhle podpásovky přestanou.
Říkám naprosto upřímně,
že do ní kvůli jistým věcem ryješ.
A ona prostě... Byla to od ní podpásovka.
A jak já do ní ryju?
Říkáš věci, co jí ničí reputaci.
Že jí dal Jason prodej jen proto,
že byl do ní zabouchnutej, když byla vdaná.
A to je podpásovka?
To se neříká, ničí to lidem pověst.
Všichni by se měli uklidnit.
Zajímavý, že jedna věc jsou fakta,
a druhá je pomluva.
- A ty to víš. A já vím, že víš. - Ne.
- Ne, Nicole. - Jo.
Ne, nevím. Tu nabídku jsi od Jasona dostala ty.
Kdyby mě někdo v nějaký situaci nazval feťačkou, dotklo by se mě to,
protože i kdyby to byla pravda, nechtěla bych, aby se to vědělo.
Může to fungovat jako spouštěč.
Jestli to nejsou drogy, je to trapnější,
protože je jen blázen.
- Ohledně... - Cením si toho.
- Vážím si toho. - Ta pověst...
a říkat věci, co ti ubližují...
Tyhle hovadiny zatrhnu.
Dobře?
Ale ani ty nesmíš říkat věci, co nejsou pravda.
Tohle musí skončit. Jednak to na nás vrhá špatný světlo,
a pak je nám to všem nepříjemný.
Bezva.
Už se o tom nechci bavit.
Dobře.
Pojď sem. Vím, že jsi teď naštvaná, ale mám tě ráda. Dobře?
V životě jsem se necítila zrazenější.
Nikdo v kanceláři za mnou nestojí.
Opravdu jsem se nikdy necítila tak sama jako teď.
Mám Nicole ráda.
Ale nelíbí se mi, co dělá.
Jistěže žádná nechceme, aby tam brečela.
Já nevím. Pro mě pohár přetekl. Nemám nejmenší zájem se s ní bavit.
Je tak agresivní. Potřebovala by prášek na zklidnění.
Mary se zlobí.
Ahoj.
- S tou krabicí to dneska asi padá. - To mám teď u prdele.
Chrishell, tohle jsi říkat neměla.
Nemáš pocit, že věci, co mi řekla, byly za čarou?
Jo, ale to, cos jí řekla ty,
- jsi vážně dost přehnala. - Ale já tomu věřím.
Je to těžký, mám vás ráda obě.
Ta tam hysterčí, že se toho nikdy nedotkla.
Já ji viděla sjetou. Nebudu se s ní v tom stavu bavit.
Cos ji viděla si vzít?
Extázi, houby, trávu, chlast... Nevím, jakej mix má dneska.
To že se stalo na mý rozlučce se svobodou?
Pamatuješ si ten večer?
Úplně se pomátla.
Chrishell, to škodí všem, včetně mě,
a já si to beru osobně.
- Nevím, co na to říct. - Mám lhát? To je...
Měla bys mít soucit, pokud nechceš, aby vyšlo najevo vše...
- Ať ti to teda řekne! - ...cos kdy udělala.
Vyhrožuje, jako by na mě něco měla. Tak ať to řekne!
Věřím, že v tomhle rozhovoru nechceš pokračovat, Chrishell.
Vy dvě spolu prostě nevycházet nebudete, což nevadí, a možná...
- Jo. - Asi bys to neměla napravovat.
- Ne, já... - Tak to prostě je.
Vy dvě a každá z nás se musíme naučit jiný způsob,
jak řešit problémy.
- Já jen pojmenovala, co jsem viděla. - Každej s tím kurva přestane.
MAKLÉŘI Z HOLLYWOODU
- Dobré ráno! - Dobré ráno.
Už jsem udělala kafe.
- Dáš si? - Ano, prosím.
- Dobře, udělám ti. - Mám tu vejce.
Mám krůtí slaninu.
- Co ještě? - Nejsem vybíravá.
Spokojím se s čímkoli.
Tak jo. Udělám ti kafe.
Jak ti můžu pomoct?
Když vaříme snídani, měly bysme ji nějak nazvat.
Jak ji pojmenujeme?
Včera byly „Kozy a tequila“,
- a jelikož se tu odhaluješ... - A dneska?
- Kozy a snídaně! Jdeme na to. - Máš na starost ty kozy.
- Já zrovna nemám... - Kozy a snídaně.
Máme veganský máslo?
Veganský máslo? Z čeho by to bylo?
- Dobré ráno! - Ahoj, drahoušku.
- Zde Kozy a snídaně. - Vítejte v Kozách a snídani.
- Jsi příhodně oblečená. - Jsem připravená.
Taky jsem to celkem vystihla.
Jsi připravená.
- Jsem ohromena. - Děláte míchaný vajíčka?
Nejím je, jen se ptám.
- Jo tak, ty ne... - Jsem veganka.
- Nejíš vejce... - To nic. Ovesná kaše?
Panebože! Chtěly jsme dát veganský máslo na vejce.
Chtěli jsme do vajec dát veganský máslo.
Proboha.
Jsme tak blbý.
Heather, vysvětlíš mi to? Co vegani nejí?
Nic s očima.
A co třeba ústřice?
Ne, protože v jednu chvíli žily.
Ale oči nemají.
Určitě?
Ne, ústřice nemají oči.
- Prostě... - Ústřice můžeš.
...nic s očima nebo ústřice.
Dobré ráno.
Co to vyrábíte?
Dělám avokádový toust. Umím skvělý.
Můžu si taky dát?
Mám ti ho udělat?
Bože, všude vidím mouchy. Je to odporný.
- U avokáda žádný nebyly. - Mouchy jsou hnusný.
To je sranda, to první zmáčknutí.
- Viď? - Je to tlumič stresu.
Obličeje všech zlosynů v našich životech.
Byl se někdo večer podívat za Nicole?
Upřímně, nechci o tom mluvit.
Kdybych zachránila dítě před utopením,
myslím, že by prohlásila:
„To udělala schválně, aby z toho něco měla.“ Takže já prostě...
Nebudu se s ní vůbec bavit.
Všechny bychom si dnes měly vydechnout
a souhlasit, že můžeme nesouhlasit.
- Super. - Jo.
Teď se najíme.
Dáš si slaninu?
Nicole nebude jíst?
Má konferenční hovor.
Holky, na trhu je dům. A je to bývalé Elvisovo líbánkové apartmá.
Vím, že víte, jak zbožňuju Elvise.
Je na trhu za pět milionů
a není to daleko, jestli to chcete vidět.
Já chci.
- Já určitě přijdu. - Jo.
- Ptám se teď. - Chelseo,
ráno jsme byly skvělý tým. Bude se ti líbit.
Já si lehnu k bazénu. Chci jen odpočívat.
Jdu s tebou.
Ale vy si to užijte.
Bre mi píše, že se s náma sejde na místě.
- Super. - Jo, bezva.
Tolik much.
Nevím proč.
- Otevřený dveře. - A koně.
- Dveře? Vážně? - Jo, ty koně.
Bereš si šortky? Ležérní outfit?
Jo. Bude horko, takže...
Co je?
- Spolkla jsi mouchu? - Vlítla ti do pusy?
- Asi snědla mouchu. - Jako fakt?
- Ne. - Nejspíš jo.
Vlítla jí do pusy.
- Až dovnitř? - Asi jo.
Panebože.
Proboha. Máš ji v puse?
- Vyplivni ji. - Co uděláme?
- Podrž jí vlasy. - Mám je.
- Bože. - To je hnus.
Jdou moc blízko, jsou osobní.
Všude.
Nečekala jsem, že si ráno z pusy vyndám mouchu.
To je nechutné. Děsivě nechutné.
Nejspíš znamení, že mám být zticha.
Mouchy jsou... Už je venku?
- Je venku? Vážně jsi... - Naštěstí je venku.
Chudák holka. Neumím si to představit.
Bože. To je tak odporný.
Jako...
- Aspoň jsi ji dostala ven. - Já vím.
Co by bylo, kdyby ne? Kroužila mi v krku dokola.
Bacha. Neotvírejte moc pusu.
- Jsou všude. - Nejde to!
Palm Springs, známé svou moderní architekturou z poloviny minulého století,
desítky let přitahuje ty nejlepší architekty.
Je fajn vypadnout ven, omrknout nějakou nemovitost,
a vidět architekturu, kterou tak miluju.
ELVISŮV LÍBÁNKOVÝ DŮM
Zdravím, díky.
Ano.
Ta architektura je boží.
Páni. Nádhera.
Jsem velká Elvisova fanynka.
Jméno mého pejska, Gracie, je vlastně zkratka Gracelandu.
Všechny své psy jsem pojmenovala po Elvisovi. Jsem z jihu.
Milujeme Elvise, Ježíše a koně.
Gracie do toho domu bohužel nesmí.
Promiň, Gracie.
Vidíte tu kliku?
Co je to s klikami v Palm Springs?
- Tak to otevřeme zadkem. - To bychom mohly.
- Elvis by souhlasil. - Schválil by to.
- Zdravím. - Zdravím, dámy.
Vítejte v líbánkovém úkrytu Elvise a Priscilly.
- Páni. - Jupí! Děkujeme.
4 LOŽNICE, 5 KOUPELEN, 436 M2
CENA 5 650 000 DOLARŮ
PROVIZE 169 500 DOLARŮ
Bre!
- Jo. - Vidíte ty kalhoty? Koukejte na ni.
- Pane jo, ahoj. - Ahoj.
- Do těch dveří jsem vpadla. - Jo!
- Ahoj. - Líbí se nám ty kliky.
- Já u toho klela. - Moc ti to sluší!
Máš skvělý břišáky. Vypadáš skvěle.
Díky, holky. Červenám se.
Líbí se mi ten outfit. Styl à la Elvis.
- Jo! Super. Boží. - Jsme rády, že jsi tu.
- Já taky. - Pozitivní energie.
Večer stál za to.
Přišlas o hodně.
- Nějaká hádka? Co se děje? - Přišlas o...
Nervy pracovaly, musím říct.
Jo, napětí, nadávky.
Jde o Nicole?
Stejná sračka, jinej den.
- Aha. - Jo.
Tak jsem tady!
- Kam půjdeme? - Podíváme se do kuchyně.
- Jo. - Tady si dělal slaninu a vejce.
- Ne. Arašídový máslo. - Ne! Arašídový máslo, banán a med.
Koukejte na tu fotku!
- Není to roztomilý? - Páni.
Vypadají tak šťastně.
Líbí se mi ta kruhovitost.
- Pěkný. - Není to sranda?
Haló!
- Co se tam děje? - Chtěla jsem slyšet echo.
Je to dutý.
Vlez si tam.
- Jo, my... Ale ne. - Je to jak kokon.
Počkej, vyfotím to.
Tohle si tedy vyfotím.
- Žádná římsa bazénu! - Zůstaň tam!
Dokonalost sama.
Nádhera.
- Jdeme dál? - Omrkneme zbytek domu?
Jo.
- Myslíš, že se koupali na Adama? - Stoprocentně.
- Určitě. Měli líbánky. - Pravda.
Nevím, jestli znám někoho, kdo by ten dům chtěl. Je boží.
Fakt se mi líbí.
V Palm Springs prodáváme jak na běžícím páse,
ale na tohle kupce nemám.
- Kolik za to chce, 5,4? - Je to 5,65.
5,65.
Je vyhřívaný, Emmo?
- Je to jako vířivka. Jo, vyhřívaný. - Co?
Beru tě za slovo.
Líbí se mi příběh toho domu.
Je to příjemný.
Vážně bych se nebránila vlézt do toho bazénu nahá.
Přes ty kopce není vidět, že?
Měly jsme si vzít plavky.
Že jo? Mohly jsme tu mít svý dny u bazénu.
Určitě by mu to nevadilo.
To je krása. Jak je, drahoušku?
- Dobře. - Promiň, že čekáš.
Ale to nic.
- Dáš si margaritu? - Margaritu bych moc ráda.
Je ostřejší?
Je. Možná až moc, tak mi dej vědět.
To jsem celá já.
- Chtěla jsem to naředit... - Nic není moc ostré, že?
Tos mi řekla.
Jo, snažím se to omezit. Hodně.
Šla jsem na půlku.
- Ahoj, zlato. - Ahoj.
- To byl dlouhý obchodní hovor.
Kdyby to byl obchodní hovor, tak by byl.
Ale nebyl. Na chvíli jsem se vzdálila.
Byla jsem na testu na drogy.
- Cože? - Cože?
- Kompletní test na drogy. - Prosím?
Proč jsi to udělala?
Šlo o velmi vážná a ničivá obvinění.
- I když jsou absolutně falešná... - Ukaž mi to, Mary.
- ...a nikdo jim nevěří. - Já ten papír ověřím.
Nevěřím totiž, že jsi dvě hodiny ze svého volna strávila na toxikologii.
Bohužel, je to tak.
Nikdy jsem se nenechala dobrovolně testovat na drogy,
zejména na holčičím výletě
a s kocovinou.
Kde jsi uprostřed pouště našla test na drogy?
Můj úžasný manžel mi ho našel.
Včera večer jsem to domluvila.
Výsledky budou za 24 až 48 hodin.
Berou to velmi vážně.
Vzorky jsem dala do zamčené schránky.
Musí si být jistí, abys nepřinesla další moč.
Nechápala, co tam dělám.
Snad jsi jí ten příběh neodvyprávěla.
- Ale jo. - Ajaj.
Kdyby mě jako Nicole někdo nazval feťačkou,
nechala bych to plavat a bavila se, protože drogy neberu.
Zlato, já všem řekla, že nic nebereš, ani jsi nikdy nebrala.
- Já vím. - Řekla jsem to jasně.
Ví to všechny, včetně jí.
Jenže svou profesní reputaci
- nemůžu brát na lehkou váhu. - Jistě.
- To je fér. - Je to fakt velký problém.
- To obvinění je zničující. - Jo.
A tohle je...
poslední kapka.
A já jí neposílám do prdele...
- Jo. - ...ale nabízím: „Pojďme to...“
Ukončit.
Ať je to naposledy, co jsi z toho obviněna.
- Jo. - To je naposledy,
co v naší kanceláři padlo takové obvinění.
Jak už asi víte, já fandím faktům.
- Nevšimla jsem si. - Jo.
Nemysli si, že si myslíme, že bereš drogy.
- Vím, že ona ví, že ne. - Jen si rýpla.
Není blázen. Nikoho bezdůvodně neuráží.
- Neznám to u ní. - Ani já.
Znám ji rok, ty ji znáš déle.
Ani na Christine
- nevyjížděla jen tak. - Neznám to u ní.
Jak chceš tedy uchopit svůj vztah s Chrishell?
O vztahu se mluvit nedá.
To beru.
Není se o co snažit.
Budu pokračovat jako každý den.
Fajn. Takže si zkusíme užít večer.
A co plánuješ udělat, Nicole, až budeš mít výsledky?
Až dostanu výsledky...
Poradím se se svým právníkem.
S právníkem? Proč by ses radila se svým právníkem?
Hanobení charakteru? Pomluva? Nevím.
Budeš ji žalovat za pomluvu?
Do prdele, tohle se ubírá...
Zase se to vymkne kontrole, kurva.
Ne. To není potřeba... Poslouchej.
Jestli to neskončí...
Tady končím.
Takhle jsem to nechtěla. Bože můj.
Tohle nemusíš. Nedělej to ještě těžší.
- Chápu. - Když to...
Ale musím se chránit, a to je ten případ.
Jakou ochranu myslíš?
Víš, že s Chrishell kamarádím. Nelíbí se mi to.
Je mi to dost nepříjemné.
Chceš, abych jí to neříkala?
- Hele, já to udělala, aniž by někdo... - Myslím,
že své osobní věci si umíš vyřešit, jak chceš a s kým chceš.
Já jen...
Jsem rozrušená, jdu se zklidnit.
Vraťme posledních 30 vteřin. Tohle vědět nechci.
Nechci to slyšet.
Včera jsi tu nebyla, takže tě poinformuju,
než tě zaskočí nějaký rozhovor, který nečekáš.
Včera u večeře se o tobě mluvilo. Ne ve zlém.
Chelsea řekla, že si pořád není jistá,
protože nesouhlasí s tvým vztahem a tvou situací.
To je déjà vu. Snad každý den
mi někdo říká, že Chelsea o mně mluví.
Možná se nudí.
Řekla jsem, že se ti nelíbilo, že o tobě mluvila v kanclu,
a ona na to, že tě ta situace zasáhla.
Já řekla, že to byl soukromý rozhovor vás dvou...
- Jo. - ...a nemá to vytahovat. A ona na to,
že je to veřejný.
Já řekla, že o tý situaci jo, ale ne, jak se v tu chvíli cítila Bre.
- To veřejný nebylo. - Jo.
To bylo soukromý.
Jak jsi to prý zjistila? Řekla jsem jí to.
- Jo. - Jen fakta.
Už mě nebaví, že mě Chelsea pořád řeší.
Jak má Nicole spadeno na Chrishell,
- tak má Chelsea spadeno na mě. - Jo.
Proč ji tak zajímá, s kým spím?
Co je jí do toho?
On je otec mýho dítěte. Je to moje rodina.
Útočí na něco, do čeho jí nic není.
- Navážím se do její rodiny? - Ne.
Jejího muže nebo dětí? To se nedělá.
Někdo zaútočí na mý děti, rodinu nebo chlapa, jsem fena obranářka.
- Jasně... - Fena obranářka.
Vadí jí on, vaděj jí mý děti.
Takže jestli chce pokračovat, půjdu po ní.
Na to nemá kurva právo.
Tahle situace...
- tě přece nedefinuje jako člověka. - Ne.
Je to, jako by říkala: „Chci ji poznat, ale nepřijímám ji.“
Přesně. S přízvukem nebo bez, nic to nemění na tom,
že se naváží do mýho chlapa a mý rodiny.
Kolikrát se o mě otře, než po ní vyjedu? Bylo toho dost.
Hele, máme obě šněrovací.
- Dvojčata. - Jo!
- Ahoj, dámy. - Ahoj, zlato.
- Ale, podívejme se. - Ahoj.
- Zvolily jsme stejnou barvu. - Jo.
Jsme jako dýňové Oreo.
Halloweenské Oreo. Tak je to.
- Líbí se mi to. - A bez plánu.
Ať žijí oranžády!
- Jo. - Oranžáda.
Ahoj!
Jdeš právě včas! Panebože.
Nakonec jsem to stihla. Sice pozdě, ale přece.
Vyhoďme si z kopýtka.
Jdeš akorát.
Bože. Co se stalo? Dobrý, nebo průser?
Brzy zjistíme, co...
Máš v copánkách srdce!
Někdo ho nosí v rukávu, já na hlavě.
- Vždycky trochu mimo. - Myslíš na lásku.
- Chybělas mi. Jsem ráda, že jsi tu. - Jupí!
- Najíme se? Umírám hlady. - Jdeme na večeři.
Párty!
- Smrdí to jako koně. Cítíš je? - Kdo dělal ty podlahy?
- Ahoj. - Ahoj!
Konečně dorazila.
Padám na tebe! Panebože.
- Ahoj. - Ráda tě vidím.
Podívejme na ty hodinky.
Díky. Dárek za porod.
To chápu.
- Čistá krása. - Díky.
HOTEL A LÁZNĚ SANDS
Je to pěkné.
Moc hezké.
- Ahoj. - Ahoj.
Přímo tady?
Tam nechte místo pro Chrishell.
Tady? Dobře.
A Emmu.
Dáte si napřed něco k pití?
Máte Hot To Trot?
Máme úžasný. Vyrobený ze samotného mezcalu.
- Skvěle. Dva? - Jo.
- Dám si to s tequilou. - Dobře. Pro vás?
- Jen vodu. - Ano.
- Jen vodu? - Neperlivou, ano?
Ano, neperlivou.
A dám si ještě Ginger Kicker.
- Ano. - Pije ještě někdo, nebo jen já?
- Jo. Holky. - Jo!
- Co si dáte? - Tequilu.
- Vy též? - Prosím.
Dobře. Perfektní.
Amanzo, chceš vědět, co se stalo, nebo ne?
Chci to vědět. Jen abych byla v obraze.
- Někdo tu není. - Mír je minulostí.
Ale ne.
Prý jsem feťačka a kokainová hlava.
Ne, cracková hlava.
Není to totéž?
- Ne. - Tak jsem šla na test na drogy.
Co? Šla jsi na test na drogy?
Jo.
Ale proč řekla, že je na cracku?
Říkala věci, které se Chrishell nelíbily.
- Špičkovaly se navzájem. - Jo, vjely si do vlasů.
Takové poznámky dokážou ublížit.
- Je to zničující. - To je vážné obvinění.
To je na tom na hovno.
Dokázat, že na tom nesejde, protože to obvinění...
Škoda už se stala, víte?
Mám vás ráda obě. Jsem z toho smutná.
Pro moje děti jste teta Nicole a teta Chrishell.
Tohle není něco, co...
by někoho z nás těšilo.
Pro skupinu to není lehký.
Ale kde ty holky jsou?
Kde je Chrishell a Emma? Napíšu jim.
Doufejme, že si pospíší.
Pěkný, jdeme rovnou do bazénu.
- Ahoj! - Vypadáš skvěle.
- Za to čekání to stojí. - Promiň.
Panebože, tvý vlasy.
Vzala jsem si vitamín na vlasy.
- Vážně? - Ahoj!
- Ahoj. - Tobě to ale sekne!
- Ahoj. - Ahoj.
Dám si margaritu.
A párty je tady!
Pily jste, než jste přišly sem?
- Jo! - Dobře.
Margarity.
Jak se vede?
Všechno v pohodě?
Jo, jsem v pohodě, ale Heather mi řekla...
Co ti řekla?
Jak pořád opakuješ, že nesouhlasíš s mojí situací
a s tím, že mám dítě s tím, s kým ho mám.
„Nesouhlasím“ je asi silné slovo.
Spíš nesouzním nebo nerozumím.
„Nesouhlasím“ je něco jiného.
Nemusíš s mou situací souhlasit. Je to moje věc.
Můžu přece vyjádřit svůj názor.
Vážně? Je to nutný?
Nejsem jediná, kdo tu situaci nechápe,
ale jsem jediná, kdo otevřeně řekne, že jí nerozumí.
Jestli s její situací nesouhlasíš,
snažíš se ji poznat, pochopit?
- Jo. - Má to vliv na to,
co si o Bre myslíš, nebo zda ji chceš poznat?
Protože jestli to vidíš takhle, proč bys ji chtěla poznat blíž?
A co jsi řekla, Heather?
Řekla jsem to, cos jí právě řekla.
- Takže jsem... - Přesně to.
Nechci, aby někdo říkal, že zatápím pod kotlem.
- To nedělám. - Tak řekni.
Řekla jsem ti něco jinýho, než ti řekla ona?
- Ne. - Tak co je za problém?
Počkej.
Jde o to, proč se vyjadřuješ k mojí rodině.
Já se o tvý nebavím.
- Každý o tom mluví. - Můžu se vmísit?
V kanclu jsi řekla, že Nick je mistr manipulátor.
Nechci se přetvařovat.
Nechci tu sedět a myslet na to,
že ti děsně fandím, protože to nechápu.
A když něco nechápu, stáhnu se.
Tak se podle toho chovej.
Jestli tam chceš být,
- zůstaň tam. - V pořádku.
Nechci, aby se v práci mluvilo o mý rodině.
Dohodněme se na tom.
Říkám to všem u tohohle stolu.
Omlouvám se, že jsem o tobě mluvila.
Nikdo neřekne, že Nick má další dítě.
Ať si má klidně dalších 85. Je mi to fuk.
Nebaví mě, jak je zákeřná.
Její omluvu nepřijmu. Je to hovadina. Není upřímná.
Nic z jejích úst není upřímný. Ona nic tak nemyslí.
Mění barvy podle situace.
A protože se jí nepovedlo poštvat holky proti mně,
musí se omlouvat.
Myslela jsem, že jsme v pohodě. Pak se ale dozvím tohle.
Neříkám, že nejsme v pohodě, zlato. Já jen...
Neříkej mi „zlato“.
Jen jsem řekla, že tě pořád poznávám.
I když pracujeme spolu, nemusíme si být blízké.
Tohle není dívčí skaut.
Pokud Oppenheim Group není rodina, tak není. Jsme kolegyně.
Ale bejvala to rodina, ne?
- Rodina je silné slovo. - Víš co?
Já rodinu nemám. A O Group byla vždycky moje rodina.
Je to dost incestní rodina.
- Já Jasona nešukala. - Ani já ne.
Ani já.
Zaplatil zálohu na dům, abychom moje děti i já měli
svoje pokoje. To je rodina.
- Jo. - Jen říkám, že já nejsem rodina.
Je mi fuk, jestli Bre má děti s devíti chlapama.
- Je mi fuk, jestli táta Breova děcka... - Díky.
- ...má děti s 34 maminama. - Jo.
Chrishell chodí s někým, kdo je nebinární.
Spousta lidí tomu nerozumí.
Ale my Chrishell milujeme, kurva.
Řeknu, proč si myslím, že je to jiné.
Jsem velkou zastánkyní nekonvenčních vztahů.
Tak proč tě tak rozhazuje můj vztah?
Podle mě jsi krásná, chytrá. Jsi přidrzlá a vyznáš se.
A pak si představím
několik dětí, co se narodí
do situace, kdy...
Spousta lidí otce bohužel nemá.
Nemají někoho, koho by často vídaly.
A ty jsi v situaci, kde je, sakra,
tolik dětí.
To je trochu nefér.
- To je můj pocit. - Ke komu?
K těm dětem.
Kdo jsi, abys o tom rozhodovala?
Já nerozhoduju. Jen říkám, že to tak cítím.
Je to nefér, ale není to o nic víc nefér
než to, že já mám dvě děti od téhož táty, co je opustil.
To sice ne, ale to nebyla volba.
Její dítě je na tom líp než moje dítě.
- Já se vdala, jak se patří. - Kdo mluví o volbě?
To nebyla volba. Ale tys to naplánovala.
Děti, co má po mně, nejsou teda moje volba.
S tím nemám nic společnýho.
To je jen jeho rozhodnutí.
Jak jsem řekla.
Jak jsem řekla. Mluvíš o mý rodině.
Sedíš tu,
jako by to bylo super. To kurva není.
- Já ne... - Mám toho dost.
Nesedím ti? Táhni do hajzlu.
Pro svůj vztah tvůj souhlas nepotřebuju.
- Neříkám, že jo. - Dělám si, co chci.
O můj vztah se nestarej.
Nekradu ti manžela.
Nedělám X, Y ani Z, nijak ti neubližuju.
Stačilo.
Končím. Chci jít domů.
- Jo. Taky jdu. - Tak jo.
Pořád ji poznávám.
Mluvím o věcech, co jsou veřejné,
a to jsem udělala. Mluvila jsem o věcech, co byly všude.
Všude.
- Nezpůsobuju hádky. - Ne.
Nechci zatápět pod kotlem. Nechtěla jsem tě naštvat.
Chci, aby spolu všichni vycházeli,
ale budu říkat fakta. A řeknu pravdu.
A nelíbí se mi, když někdo pochybuje o tom,
že jsem ti něco netlumočila správně.
Ona si nevidí do huby.
Chápu, že se celý svět stará o můj vztah
a ona je jedna z mnoha, fajn.
- Ale ať se stará o svý. - Jo.
Chci, aby mě respektovala.
Aby o mně nemluvila.
Když bude, máme problém.
Nebude mi říkat, jak se mám cítit a jak naložím se svým životem.
Ať si nasere.
Nelíbí se ti to? Zůstaň na Manhattanu.
Myslíš, že můžete mít něco jako přátelství?
- Ne. Takže končíš. - Končím. Čau, mrcho.
Překlad titulků: Milena Aras