TIDLIGERE
- Laguna må ikke være alene. - Der er farligt. Fuldt af tosser.
De finder ikke noget.
Hvad er det?
Highclare? Laguna, sig noget.
Highclare Forum er en tænketank for millionærer.
- Barbrow styrer alt. - Han har mange venner.
Slaver. Det siges, at han kan kontrollere tanker.
Er Vergara hos Djævelen?
De overtalte mig til at gøre forfærdelige ting.
- Og de får mig af vejen. - Indtil de får brug for dig igen.
Find Lombardi. Det gentog Vergara.
Vi kan ikke blive ved med at flygte. Vi må rejse.
- Godmorgen. Jeg er fader ... - Lombardi.
PORTSMOUTH, ENGLAND
Må jeg se Deres invitation?
Må jeg se Deres invitation? Tak.
Dejligt at se dig igen.
Velkommen.
Jeg sagde: "Seriøst? Et 5-jern? Du kommer til at hænge i bunkeren."
Ikke hvis han har en god sandkile, så bolden kan hoppe op af sandet.
Han havde en. Selvfølgelig. Men det er noget andet at kunne bruge den.
Kender jeg ham ret, er han der sikkert stadig.
VEJEN TIL UTOPI, DOMMEDAG FOR DUKKER, REJSEN TIL ENDEN AF TUNNELEN
VATIKANSTATEN, ROM
Kom ind.
Bogen?
Ja. Jeg har den her.
Vent.
Vi ved ikke, hvad vi har med at gøre, medmindre du lader mig se den.
- Beklager, men vi ved ikke ... - Jeg forstår. I kender mig ikke.
- Og jeg kender ikke jer. - Jeg må stole på jer.
- Er det det, du mener? - Hvad er dit forhold til Vergara?
Vi er som brødre. Vi læste sammen her i Rom.
Selvfølgelig, men jeg vil gerne vide mere.
Jeg vil vise jer noget.
Det var forelæsningssalen.
Her tilbragte Vergara og jeg vores ungdom -
og studerede skolastikerne. Augustin, Aquinas.
Hvor er den spiritualitet nu?
Et sportscenter.
Vi må af sted. Mike venter.
Sådan er livet. Selv Vatikanet har brug for penge.
Hvis bare Vergara kunne se det.
Du tager over. Kom så.
Tak.
Han kunne lide enkle ting. Han var lykkelig i vores lille by ved havet.
- Han elskede at sejle. Ikke, Paco? - Jo.
Det var en lille båd, ikke?
- Han havde en lille båd, ikke? - Jo, en båd, der var malet blå.
Nemlig. Blå. Nogle gange, når han tog til søs ...
Han plejede at ringe fra havet, og så sagde jeg ...
"Dette opkald koster en formue." Han var ligeglad.
Han talte i telefon i timevis.
Byen ligger ikke ved kysten, vel?
- Nej. - Fandens.
- Giv mig bogen. - Hold op med det pis.
Fandens!
Pis!
Tak.
Vi har ventet i næsten en time.
- Hvem tror han, han er? - Slap af, skat.
Ved du, hvor mange penge jeg har brugt på det her?
- Slap af, skat. - Godt.
- Okay. Vi ses bagefter. - Godt.
Hej.
Mike, han er her allerede. Bare rolig, alt er under kontrol.
- Godt. - Hej, skat.
Det er meget enkelt og kompliceret på en og samme tid.
Men det kan opsummeres sådan her:
DETTE ER ENDEN
Det er derfor, vi er her. Jeg sagde det i fjor, og intet har ændret sig.
Vi ved, hvad der vil ske, men ikke hvornår.
Vi skal kende det præcise øjeblik, så vi kan kontrollere vores muligheder.
- Ja eller nej? - Nemlig.
Så den eneste måde, hvorpå vi kan vide, hvornår verden går under -
er ved at fremprovokere den selv.
Det fangede jeres opmærksomhed, ikke?
Ja.
Hvorfor benægte det? Verden er færdig.
Ressourcer løber tør, krige truer, klimaet er en katastrofe -
og det er frygtelig dyrt bare at holde vores art i live.
Alt, hvad disse stakkels politikere har gjort, er lappeløsninger.
Spørgsmålet er: Hvordan fikser man noget?
Seriøst.
Her er et eksempel. Vi har gjort det tusindvis af gange.
Det er en hverdagsgestus, vi gør uden at være opmærksomme på det.
Vores bærbare er i stykker. Eller vores telefon eller tv.
Vi har prøvet alt.
Og intet virker.
Er der ingen løsning? Jo, der er.
Vi slukker for den og tænder den igen.
Og på magisk vis virker den igen.
Så enkelt er det.
Vi ved det alle, men ingen vil acceptere det.
Nulstil. Start fra nul.
Eller start fra 0,000000000001.
Og den ene, det er os.
Og I spørger: "Hvad gør os så særlige, at vi bliver udvalgt?"
- Svaret er enkelt. - Penge!
Ja, det er rigtigt, Mike. Penge.
For I har mange af dem. Og det er godt.
Men selvom I allerede har købt alt, der kan købes -
føler I jer stadig tomme. I keder jer. Der mangler noget, ikke?
Kærlighed!
Men kærlighed er ikke det pjank, vi ser på film.
Kærlighed er overbevisning om, at noget er godt for jer.
Og intet er bedre for jer end at være i live og elske jer selv.
Elske jer selv. Det er det, det handler om.
Hvis noget af dette gør jer utilpasse, er det okay.
Døren er altid åben. Men ... det her vil ske.
Tirsdag den 20. marts kl. 21.30 under forårsjævndøgnet -
vil vi opleve planetens sidste dødsrallen.
Og derpå ingenting.
Det er slut.
Nulstil.
I kan være blandt de udvalgte, eller I kan se på udefra.
Valget er som altid jeres.
- Der er noget ... - Nej.
Nej? Hvorfor? Lad mig i det mindste ...
Er du ikke vant til, at jeg ved alt, hvad der er i dit hoved?
Jeg hører, de har fjernet fader Vergara fra fangehullet.
Hvor fører de ham hen? Hvad vil du gøre med ham?
Han forrådte mig. Vi kan undvære ham.
Graver du stadig i hans sjæl?
I hans, din og alle menneskers. Det er mit job, Fabio.
Jeg bemærker en vis stædighed vedrørende Vergara.
Det er, som om han betød noget for dig.
- Vær ikke bekymret, Fabio. - Det er jeg ikke.
Men Vergara er mere nødvendig nu end nogensinde før.
Synes du ikke?
Mine 12 apostle. I skal møde Peter.
"Ham, jeg vil bygge min kirke på."
Kom herop, Reginald.
Tak.
40 år undervejs. Vi vidste, hvad vi ledte efter, og vi fandt det.
Men det var umuligt at bruge det på nogen kendt metode.
Det var lidt af en skuffelse.
Mange ville det betragte som en blindgyde, en håbløs situation.
Men én mand gav ikke op.
Christian Barbrow gjorde, hvad han har gjort hele sit liv.
Gjorde det umulige muligt.
Og de siger, jeg betaler ham for meget.
Mange tak.
Min ven, du ser fantastisk ud. Tak.
Billy, jeg skal være der om en halv time.
- Hallo, mr. Johnson. Undskyld mig. - Vent lidt.
Jeg ville bare benytte lejligheden til at takke dig for alt det, du gør.
Mange tak.
- Hvad laver du? - Han vil ikke forstyrres.
- Forstyrrer jeg? - Det er okay.
- Vent et øjeblik. - Det er for meget.
Undskyld.
- Undskyld mange gange. - Jeg tager ... Okay.
Jeg løser det her.
- Kom med mig. - Idiot.
ROM, ITALIEN
- Har de fundet liget? Nej. - Det tror jeg ikke.
- To cappuccinoer. Toilettet? - Første dør til venstre.
Luk den.
- Luk op. - Nej.
Paco!
Hvad er det? Toilettet er ikke til at have samleje i.
- Din kaffe, fader Lombardi. - Tak.
Er du Lombardi?
Du er Elena, ikke? Jeg har ventet på dig længe.
Jeg er den rigtige Lombardi, min kære.
- Salcedo, hvordan fandt du mig? - Det er mit job.
Du får intet herfra. Det er ikke som i landsbyen.
- Hvad ved du om Paco? - Hvabehar?
- Er du sammen med ham? Og hende? - Jeg efterforsker sagen.
- Det har intet at gøre med utroskab. - Fortæl ham, jeg vil se ham.
Hans liv er i fare. Kun jeg kan redde ham.
- Men du læser det baglæns. - Paco!
Man læser den ikke som en normal bog, for så bliver man gal.
Bogstaveligt talt.
Der er ingen tvivl. Guds øjne.
Det kalder nogen den, men den har andre navne.
Det er en Wormius-oversættelse af Theodorus Philetas-udgaven -
som den, der er stjålet fra Vatikanet.
Så er der John Dee-udgaven på British Museum -
men der er mange fejl, som gør den upålidelig.
Men hvad står der? Hvad er så vigtigt?
Det er en grimoire, Paco. En bog med trylleformularer.
Magiske formler baseret på matematiske principper.
Et meget usædvanligt syn.
Det er svært at læse. Meget svært.
Den sidste side er umulig.
Hvert symbol er et tal, der repræsenterer en lyd.
Det er umuligt at tyde, medmindre vi kender sproget.
- Latin? - Nej. Det virker ikke.
En dansk matematiker og filolog opdagede, at det var en Ica-dialekt.
- Ica? - Fra Peru. Derfor passede intet.
Så de ved allerede, hvad der står.
Nej.
Ikke den sidste side.
Man skal bruge en computerkapacitet, som ikke eksisterer i øjeblikket.
Der er en teori. Nogle siger, at den hidkalder selveste Gud.
Faren ved sådan en besværgelse er, at den kan forårsage ...
- Enden på alt. - Det frygter jeg.
Men afkodningen kan tage år. Eller måske lykkes det aldrig.
Men den danske matematiker ...
- Er forsvundet? - Præcis.
Så de kan gøre det.
- Med den nødvendige energi, ja. - De 30 mønter.
Guds lidelse er den stærkeste af alle energier.
Der er noget, jeg ikke forstår. Hvad hjælper denne bog os?
Den forklarer, hvordan man gør, og hvordan man stopper det.
Modgiften?
Er det nødvendigt at gøre det nu?
Det var en fornøjelse, min ven. Jeg elsker dig meget højt.
- Men hvad kan vi gøre? - Intet nu. Barbrow har overtaget.
Vi må rejse og stoppe ritualet, og I skal hjælpe mig.
- Rejse hvorhen? - Til Nazca i Peru.
- Men hvordan ved vi det? - Det er en lang historie.
Barbrow købte en helleristning på auktion. Han betalte en formue.
Kan nogen fortælle mig, hvad en helleristning er?
En enorm sten, Paco.
Vi skal bruge falske pas, ID-papirer, kørekort.
Vent.
Fader, er du okay?
Stop.
- Hvorfor? - Deres højhed!
- Deres højhed. - Jeg ved det, Santoro.
Nu hvor Lombardi er død ...
... har du brug for mig.
Lad os vende tilbage til overfladen.
PEDRAZA, SPANIEN
Lad det vende tilbage, som var underneden.
Genopliv det, der er dødt.
Jeg er ked af at sige det, men tiden har været ond mod jeres kroppe.
Reginald Johnson, ph.d. fra Cambridge.
Han arbejdede i over 30 år på de bedste europæiske fysikprojekter.
Han må være forbundet til det, vi efterforsker.
Jeg kan ikke finde forbindelsen. Den er lige for næsen af os.
- De er tilbage! - Hvem?
De, der engang var fjender, vandrer nu sammen her på Jorden! Blandt os!
- Den har et kodeord. - Selvfølgelig.
Han designede satellitten for Airbus -
og arbejdede på partikelacceleratoren.
Vi finder måske aldrig det kodeord.
Hvordan har du det?
- Hvad med dig? - Jeg har haft det bedre.
Sæt farten ned! Sæt farten ned!
Frue, hvor skal vi hen?
Hvor skal vi hen?
BEDEMAND
Er vi i så dårlig form?
BEDEMAND
- Hvorfor tog hun os med herhen? - Det ved jeg ikke.
Så vi kan prøve at fikse dit udseende.
Se på dig selv. Du har ikke set dig selv.
Pokkers!
Dødt kød.
To rådnende lig. Det er, hvad vi er.
En god måde at genopstå på. Pokkers.
"På den tredje dag opstandne."
Der er en grund til, at hellige skrifter er "hellige". Vis respekt.
Levende eller død, du er altid så kedelig.
- Kom så. - Nej. Vent.
Vi skal fikse vores udseende. Vi kan ikke vandre rundt sådan her.
- En lang vej venter os. - Det er sandt.
Se det flotte laboratorium.
Kom så.
- Hvad laver du? - Får dig til at se anstændig ud.
Jeg lukker den mund.
- Jeg får det i tænderne. - Du er så pylret!
Ja. Pokkers. Jeg ligner en klovn.
Er det sådan, du får hævn?
Hævn?
Hvad laver du?
Jeg kan ikke mærke noget.
- Stak du den i mig? - Ja.
Interessant. Det vil være nyttigt.
Det bliver svært at tage til Rom og stjæle bogen fra Elena.
- Hvad sagde du? - Og beskytte hende.
Hvis hun åbner bogen, er hun så godt som død. Hvad?
Jeg har dræbt dig før. Jeg kan gøre det igen.
- Jeg stoler ikke på dig. - Jeg stoler heller ikke på dig.
På grund af dig mistede jeg de 30 mønter.
Men jeg bærer ikke nag. Du har også betalt prisen.
Luk det godt, ikke?
Prøv den her.
Hvordan ser jeg ud?
SEGOVIA, SPANIEN
Jeg er ikke overrasket over, du gik amok forleden. Din kone er sød.
- Moden, men i god stand. - Hun ved, hvad der skal til.
Kommer hun igen, gør jeg hende gerne en tjeneste. For du ...
Med det lort, de giver dig, kan du godt glemme det.
Op med dig.
Sikke en stemning i dag.
Jeg efterlader ham her. Han vil spille med jer.
Nogle jetoner.
Han er lidt slap, men når han vågner, fortæller han vittigheder ...
Fernando!
Hvad er der med dig?
Fernando!
- Sole! - Giv ham en.
- Hvad er det? - De bedøver min far med dem.
- I får ballade for det her. - Du holder altid med autoriteter.
- Selvfølgelig. - Lad os komme væk. De venter på os.
Kom så!
Vent.
Kom så.
Stille, for fanden. Denne vej.
Salcedo, jeg kan ikke tale lige nu. Stille.
- Pis! Det virker ikke. - Giv mig den igen.
- Det sker tit på hoteller. - Hvis den er sammen med telefonen.
- Tænk, det sker for os. - Laguna.
Nej, Max. Vi har ikke tid til at prøve 500 kombinationer.
- Hvad med tape på kortet? - Lad mig tænke!
Tror du, du stadig er soldat? Du er skør. Sig det til ham.
Sole? Sole!
Sole.
Sole, kom her, skat. Se låsen.
Den har et metalstykke og en fjeder. Du skal få den til at gå op.
Siden det med Ouija-brættet har intet været det samme, vel?
De tror, du har en evne, og det tror jeg også.
Koncentrer dig. Tænk på din far og det, de har gjort ved ham.
- Skal han gennemgå det igen? - Nej.
Så koncentrer dig. Tænk på ...
... hvordan de brændte hans hånd for at få dig til at løfte bogen.
- Kan du mærke det? - Ja.
Kanalisér den vrede, du følte bagefter.
- Jeg ville dræbe dem. - Fokusér den vrede på låsen.
Du skal sprænge låsen i småstykker.
Kom så, Sole. Sole, du kan godt.
Kom så!
Hurtigt!
Kom så!
Løb.
- Salcedo. Salcedo. - Nej! Slip mig, dit svin!
Slip mig, røvhul!
Vi er i kælderen. Det skal være nu.
- Kom så, hurtigt! - Løb.
Vi kommer ud fra parkeringspladsen.
Salcedo, nu! Kom nu! Skynd dig! Sak ikke bagud!
- Far! Far! - Sole, løb! Min datter!
Kom så!
- Kom så! - Fart på! Kom så!
Antonio!
- Op! Op! Kom så! - Kom så.
- Kom så, Julio. - Max blev efterladt.
Kom så, gamle mand. Hvor hurtigt du end tænker, så er du langsom.
- Ind med dig. - Op med dig, Max.
- Kom så! - Start bussen!
Hvem gav denne kvinde kørekort? Vi dør!
- Som om du har nosser til det. - De er oppe i halsen nu.
Pokkers. Tag rattet et øjeblik.
- De har ret. Slap lidt af. - Tjek spejlet.
Jeg skal ryste dem af nu, ellers er vi på røven.
Slap af.
Det er Paco. Ja, Paco.
Salcedo. Hvordan skal jeg sige det? Det hele går galt.
- Galt? - Det er noget lort.
Lombardi blev dræbt. De delte ham i to lige foran os.
Kun han kunne oversætte det her lort.
- Oversætte hvad? - Bogen! For pokker!
De er et skridt foran os.
- Hvad sker der? - En Lombardi-fyr døde.
- Men har de bogen? - Har I en bog?
Ja, men vi kan ikke læse den. Vi kan ikke holde os foran dem.
De kan ikke læse den.
Jeg ringer til en kontakt i ministeriet.
- Nu? - Nej, i morgen.
Det er ligegyldigt, hvem der læser den.
- Vi må finde på noget andet. - Jeg elskede denne del.
Vi må finde et stille sted, hvor vi kan gemme os. Et sikkert sted.
Tal med Antonio.
- Antonio, kan du komme på noget? - Giv mig telefonen.
- Paco, kan du høre mig? - Ja, Antonio.
- Pas på folk i blåt. - Hvad?
Lad mig.
Godaften. Vi laver en evakueringsøvelse.
- I skal gå ned til receptionen. - Vi kommer om lidt.
- De er her allerede. - Hvem?
- Hun var klædt i blåt. - Hvad betyder det?
Antonio advarede mig, og så dukkede pigen op.
Se, de er på gaden.
TERMISKE BASSINER NØDUDGANG
Kom, nu går vi.
Paco! Paco!
Paco.
- Hvor er jeg? - Endelig har jeg dig.
Værsgo, min kære.
Skål.
- For stærk? - Jeg kan lide den sådan.
Mønterne bør blive her.
- Det var vigtigt. - Vigtigt?
Vi fik ikke bogen, hun er stadig fri, og nu hænger vi på din mand.
- Ja, det er stor succes. - For mig.
Præcis. For dig. Kun for dig. For alle andre er han uinteressant.
Du tager fejl. Der er en anden, der holder af ham.
Elena.
Hun kommer altid tilbage efter ham.
Jeg håber, du har ret.
For tiden er ved at løbe ud.
Også for fejltagelser.
Nico har mareridt.
Nej, bliv her. Han klarer sig.
Det er bare mig. Jeg er mareridtet.
Tekster: Henrik Steen Iyuno