I TIDIGARE AVSNITT
- Det är 27 kvar. - Jag får det till 26.
Jag har inte tackat ja till nåt än.
Elena hade ett foster på magen.
Häromdagen gick det in en präst i svart rock.
Det finns en koppling mellan allt, vi måste bara hitta den.
Det här är självaste jävla Christian Barbrow, Bephams ledare.
Jag vill inte ha den här världen. Jag vill ha en ny.
Jag har inte mist min man, det ska ni veta.
- Du är ett kräk. - Jag har inte rört henne.
Få ut Elena härifrån. Det är ditt öde.
Har inte ni också den känslan? Att det här bara är början?
ETT ÅR TIDIGARE
Se upp. Vissa blir slavar för det här.
Man måste kunna se igenom blodet.
Här. Vill du prova? Vad spelar det för roll?
Jag är ju ändå död.
Gå.
Öppna den.
- Händer det här nu? - Ja, men vi kan inte göra nåt.
Bara titta.
Jag förstår inte vad det har med mig att göra.
Han kanske kan hjälpa dig.
- Santoro. - Vergara.
- Dig ville jag aldrig se igen. - Samma här.
Det gläder mig att återförena två gamla vänner.
Du följde i mina fotspår.
Jag styr inte transsubstantiationens formel. Det gör hon.
- Den gamla. - Vad är detta, Angelo?
Det används av rolösa själar som trängtar efter liv.
Ska det här föreställa helvetet?
- Om du är här, så ja. - Tack för komplimangen.
Minns du när jag sa att livet är som ett skådespel?
Man kan väl säga att det här är bakom kulisserna.
Vi måste tala om Elena.
Måste det vara just hon, av alla kvinnor på jorden?
- Lever hon? - Ja, men hon är här hos oss.
- Tala om vad du vill. - Jag kan ta dig till henne.
Låt Elena vara, snälla.
Jag skulle hellre skära halsen av dig så att du fick förblöda som de.
Jag förmodar att du kallade hit oss för att du behöver oss.
- Det är sant. - Talar Djävulen och motpåven sant?
Skulle jag tro på det? Jag är för tusan död på grund av er.
Ni har fördömt min själ och inte ens i helvetet lämnar ni mig i fred!
- Jag visade hur boken blev stulen. - Vilken bok?
- Den galne arabens svarta bok. - Vem stal den?
En mycket farlig person.
Vet han hur man använder den? Hur man tolkar den, det vill säga?
- Är det verkligen så illa? - Ja, tyvärr.
Det är en grimoire. Den innehåller en formel.
En frambesvärjelseformel.
Men den åkallar inte demoner eller övernaturliga väsen.
Det är nåt mycket större.
- Formeln har kraften att åkalla... - Vem?
Vem står över dig?
Vem står över alla ting?
MADRID, SPANIEN
Välkomna hem till mig.
Jag har försökt göra så fint som möjligt.
- Jag tycker om att få besök. - Tack, Joserra.
Kom in.
- Allvarligt? - Det här blir bra.
Joserra har ansträngt sig. Han bor hos sin syster och allting.
Tur att köket inte brann ner.
Det här blir grymt, Joserra.
- Ja. - Jag är bara sliten.
- Allt gör ont och livet är uppochner. - Vilken resa.
Jag hade gärna haft tid att städa mer, men det var så rörigt...
Det blir kanon.
Ditt liv ska bli fantastiskt, Elena. Det ser jag till. Du ska få se.
Okej, då ska jag lämna er i fred. Jo, just det.
Kranen i duschen är paj.
Ni får tvätta er i ett handfat, men jag har löst det.
Det står ett där uppe. Det funkar.
- Känn er som hemma. - Visst.
Häng inte upp dig på det här. Vi fixar det.
"Häng inte upp dig", säger han.
Har du sett mig, Paco? Förut hade jag ett jobb och ett liv.
Men plötsligt börjar en massa vänner dö.
Jag känner inte igen min by längre. Den är en jävla mardröm.
Jag har upplevt saker som...
Jag vet inte, jag kanske är galen. Det kanske är så.
- Tror du det? - Nej, nej, nej.
Jag har varit med om saker som skulle kunna fylla flera liv.
Jag vet inte vem jag är längre.
- Det har varit mycket. - Ja, väldigt mycket.
Så mycket att jag är gravid utan att veta vems det är.
För du vet väl inget? Eller hur, Paco?
Va?
Förlåt.
Vem gjorde mig gravid?
Om jag visste nåt skulle jag väl tala om det?
- Tror du att jag är kapabel till det? - Hur hände det, då?
Hur fan ska jag veta?
Visst, klandra mig för att jag inte tog väl hand om dig-
eller för att jag var borta i fem minuter och köpte en macka, men det?
Jag var borta en liten stund, och då gick det in en man. En präst.
En präst? Vem då? Italienaren?
Jag var bunden. Jag ville döda alla när jag fick veta.
Han sa åt mig att inte ställa några frågor.
Det viktiga är att vi ska bli föräldrar, Elena.
- Vi? Ska vi bli det? - Vem pappan än är.
Du måste lita på mig, Elena.
Jag vet inte vad som har hänt.
Jag vet bara att jag är vansinnigt förälskad i dig.
- Jag älskar dig mer än mitt liv... - Håll käften! Håll tyst! Tyst!
- Vad är det? Vad är det? - Det sparkar.
Här? Här?
- Ja, här! - Såja.
ROM, ITALIEN
Det har kommit till vår kännedom att vissa av er har förrått Roms kyrka.
Vi känner väl till de händelser som ägde rum i Spanien.
Lång tid har förflutit, tillräckligt för att göra bot och bättring-
men så har inte skett.
- Vi vet vilka de skyldiga är. - Dröm vidare.
Så nu vänder vi oss till dem-
och befaller dem att lämna denna sal, omedelbart och för alltid-
annars blir vi tvungna att peka ut dem inför alla.
Nu har ni möjlighet att återfå er förlorade värdighet.
Har du syndat, min son?
Jag har inte syndat, för Gud är med mig.
Men Gud och alla hans demoner kommer att slita inälvorna ur dig-
ditt vatikanska grisluder, din sugga, genomrutten av girighet och...
Lucifers makt blir allt starkare och sipprar in i varenda vrå i vårt hus.
Ut med honom! Jag vill aldrig se honom igen!
Ut med honom!
Har du syndat, min son?
Hjälp mig.
SEGOVIA, SPANIEN
Okej.
Antonio? Om du går omkring tappar jag fokus.
- Men mitt blir bättre. - Va?
Signalen blir starkare.
Säg inte så när jag filmar, okej? Fem och tagning.
- Kör! - Vad händer i världen just nu?
- En rysk minister kommer att mördas. - Va?
I dag eller senast i morgon. Grigorij Tjernenko.
Han har misskött sig. Nån kille dödades av misstag i en protest-
och han får skulden, precis som han i Afrika.
Alla gaddar ihop sig mot honom. Han överlever inte månaden ut!
- Okej, varför händer allt det här? - På grund av mynten.
De har vänt uppochner på världen!
Regeringen har några, prästerna några och Delfos-forumet några...
- Davos! - Exakt, Davos! De har massor!
- Tre eller fyra, jag vet inte. - Vem bestämmer, då?
Bra fråga! Det är en typ som drar i trådarna, och han har en plan.
Jaha, vadå?
Det behöver bara målas lite, och... Jag vet inte.
- Varsågod och måla. - Visst.
- Säkert att hon är hemma? - Jadå. Hon rör sig inte ur fläcken.
- Har du frågat om priset? - Inte än.
- Men vad fan... - Lugn.
Nu lär hon försöka skinna mig.
Få inte panik. Hon är hederlig.
Hon fixade Loles, hon som hängde med Máquinas.
- Jag känner inte henne. - Hon kan försäkra det.
Det blir nog inte så mycket.
- Hur mycket har du? - Som om jag skulle säga det till dig.
- Hur ska vi då komma överens? - Lägg av.
Jaha, då vet vi ingenting. Det enda vi lär få där är smäll på käften.
- Det har jag ingen lust med i dag. - Tror du att jag har det?
- Läget, Joserra? - Tjena, Trini. Vad snygg du är.
- Det finns två kärnor! - Vadå för nåt?
Vet inte, men det finns två. Den ena är en kyrka med kablar.
- De letar efter orden där. - Och den andra?
- Den andra är portarna som öppnas. - Vilka portar?
- Portarna till himlen! - Är det bra eller dåligt?
För honom är det toppen. För oss är det skit!
- Varför det? - Då skulle den här världen gå under.
Vår världs undergång.
- "Den här"? Finns det andra världar? - Dussintals!
I en finns inga människor, bara kackerlackor.
Andra är bara lite annorlunda.
Det finns en där Beatles aldrig splittrades.
- Hur kan vi förhindra det? - Att Beatles splittras?
Man får döda Yoko Ono, men det är lite sent nu.
Nej, att världen går under!
Elena. Det är bara Elena som kan förhindra det.
Vad jobbig du är. Jag blir nervös. Lita på mig, Paco.
Hitåt.
- Vi ska träffa Nati. - Vem är det här?
- Min kompis Paco. - Hälsa, för fan. - Hej, läget?
- Vadå "läget"? - Nej, inget.
- Han är inte härifrån. - Jo.
Han hyr ett rum av mig. Han är schyst.
Som du vill. Om han får skallen inslagen är det ditt problem.
Visst, det ligger på mig.
Stanna inte för länge. Hon har en dålig dag.
Sen är det jag som får betala, så passa er.
Lugn, bara lugn. Det blir bra, jag lovar.
- Den siste jag ville se. - Fortfarande arg?
Nej, men du är skyldig mig 20 euro, så att du vet.
- För vadå? - Vad tror du?
- Det var kärlek, Carmen. - Kärlek?
Okej, in med er.
- Var är hon? - Skynda på.
- Vad vill du, dumjävel? - Fan, Nati. Vi kan väl komma överens?
- Du måste betala henne. - Visst, men nu gäller det nåt annat.
Jag behöver din expertis.
Han här är gift och vill att du gör din grej på hans fru.
- Går inte. - Varför inte?
- Ser du inte det? - Vadå?
- Min serie börjar nu. - Går den inte att streama nånstans?
Vad är "streama"?
Jag har 3 000 euro.
LONDON, ENGLAND
Tack.
Vänta på mig här, och glöm inte hans mellanmål.
Hej då, hjärtat.
- Ta hand om dem, är ni snäll. - Jag ordnar det, madam. Den vägen.
Tack.
- Merche. Tack för din punktlighet. - Varsågod.
Fint att se dig. Hur är det med pojken?
Det är nåt med öronen hela tiden.
Ja, han är i den åldern. Det går nog över.
Jag ska presentera dig för alla. Armand från Paris.
Trevligt.
Du kanske minns honom från borgen.
- Lukasz och Stefan från Warszawa. - Trevligt att träffas.
Vi går rakt på sak. Titta.
Det här är kardinal Delacruz.
Jag minns honom väl.
Han har två, säger i alla fall våra källor.
Vi tänkte att du skulle kunna åka till Mexiko på måndag, exempelvis?
Ursäkta?
Är det nåt problem?
Varför måste jag göra det och inte de?
För att de är tre.
De har tre mynt och du har bara ett.
Du har bättre chans mot Delacruz-
än mot Armand, Lukasz och Stefan.
Eller vad säger du?
Fint.
Men just nu kan jag inte åka nånstans.
Jaså, och varför inte det?
Min son är väldigt liten. Han kan inte följa med...
Merche!
Merche. Merche!
Nico! Nico!
Min pojke. Min pojke!
Du behöver inte oroa dig. Pojken mår bra.
Vi tar hand om honom tills du kommer tillbaka.
Nej, nej, nej!
Snälla ni, vänner. Det här är inte rätt väg.
Nu sätter vi oss ner, lugnt och stilla, och diskuterar civiliserat.
Okej?
Merche. Merche.
- Varsågod. - Toppen, tack.
- Det där är bara båg. - Förlåt?
Allt det där om utomjordingar. Löjligt.
På 70-talet försökte man lura i oss allt möjligt. Minns du inte?
- Nej, jag var inte född än. - Det gör detsamma.
Ufon. Har du inte tänkt på att ingen pratar om ufon längre?
Förr var det världens viktigaste ämne-
som om vi skulle träffa på utomjordingar när som helst.
Men helt plötsligt glömde man bort det.
Nu pratar man mest om klimatförändringarna.
Det är som popmusiken. Vad hände med den?
På 70-talet fanns det hundratals fantastiska grupper.
Vad har vi nu? Reggaeton, salsa, latinomusik!
Vad hände?
Just nu flyger vi över Bahamas öar...
Just det, en annan sak: Bermudatriangeln.
...på ungefär 3 000 meters höjd.
Vädret är behagligt och vi landar i Mexico City enligt tidtabellen-
om cirka tre timmar.
Varför pratar ingen om Bermudatriangeln längre?
Ska du inte sova lite? Vill du ha en tablett?
Nej, tack.
Innan vi är framme vill jag bara kolla några saker.
Ni har väl medicinsk kompetens?
- Vad pratar han om? - Inget.
Ni är läkare. Ni är väl läkare?
- Ja. Litar du inte på mig, idiot? - Jo, självklart.
Men det är första gången, så jag är nervös.
- Hon är läkare. - Säg det, Nati.
En av de bästa, tills hon fick sparken.
Chefskirurg på Ramón y Cajal-sjukhuset.
- Där ser du. - Chefskirurg. Toppen.
- Vad hände, då? - Spelar det nån roll?
Nej, det är lugnt.
Det här jävla landet är fullt med avundsjuka svin.
Nati skulle bli chef för hela sjukhuset...
Snacka inte skit nu.
- Okej, operationschef, då. - Fint, fint.
Chef för den kirurgiska avdelningen.
- Exakt. - Bra.
Men sen fick hon skulden för han som dog.
- Vadå dog? Vad hände? - En kille dog på operationsbordet...
...och de ljög om att hon var full och sånt.
Dog han när du...? Där på...? Var du...?
- Inte en droppe alkohol. - Jag sa ju det.
Men visst, jag knaprade piller som alla andra.
- Nej, fy fan... Är det sant? - Ge henne en chans, Paco.
- Jag vet inte, alltså. - Vet han inte?
- Lyssna inte på honom, Nati. - Han är en idiot.
LACANDÓNDJUNGELN, MEXIKO
- Är det långt kvar? - Det ligger i slutet av vägen, bara.
- Är vägen lång? - Ganska.
Vi är snart framme. Vi ska bara igenom Djävulsarslet.
- Vadå? - Tunneln kallas så.
- Här är helvetet. På andra sidan... - Paradiset.
Kom in, Nati. Kom in.
- Jag är här med Nati, Elena. - Paco!
- Ja? - Var har du varit?
Varför står du upp? Kom, kom.
- Vem är den här kvinnan? - Nati, hon är läkare.
- Sätt dig ner. - Vilket skitställe...
Kunde du inte ha hittat nåt bättre ställe? Det är ju vidrigt här.
- Hon såg inte ut så där då. - Hur långt gången är hon?
- Två månader. - Två månader? Omöjligt.
Har du sett dig själv? Du är i åttonde eller nionde månaden.
Det här är allvar. Hon är på väg att föda.
- Glöm aborten. - Abort? Vilken abort?
Vem sa nåt om en abort?
- Jag trodde att det var det du ville. - Är du dum?
Man föder inte barn i smuts. Man åker till sjukhuset.
Det går inte, fattar du? Därför behöver vi henne.
Va? Det här tänker jag inte vara med på. Jag sticker.
- Nati, Nati, snälla. - Ser du inte hur det ser ut här?
- Du får inte överge oss. - Herregud.
Titta på henne. Hon spricker snart, Nati.
Jag vet inte ens var man börjar. Vi behöver dig. Du får inte gå.
Varför kan ni inte åka till sjukhus? Är du efterlyst?
- Vad tror du? - Jag vet ingenting om förlossningar.
Det här är allvar. Jag är kirurg, fattar du?
Hon behöver en specialist.
Du gör det bättre än jag eller han. Han kan inte ens öppna en burk.
- Snälla. - Är du pappan?
- Självklart! - Alltså, nej... Eller...
- Paco. - Det är faktiskt en...
Okej, strunt samma. Hämta varmt vatten och rena handdukar.
Då ska vi se.
Den här blir bra för dig, som är så smal.
- Doña Merche? - Merche, rätt och slätt.
Slätt, som tequila. Härligt.
Tack för att ni ödslar lite av er värdefulla tid-
för att besöka en arm präst ute i djungeln.
- Ja, det är faktiskt långt från allt. - Ja, lite avlägset.
- Så oförskämd jag är. Välkommen in. - Tack.
- Ni måste vara trött efter resan. - Ja.
Flygplan, tåg, bil... Allt för att hälsa på denne ödmjuke syndare.
Det här är min gård. Här utför jag mitt arbete som präst.
Ihop med mina trofasta medarbetare.
Som vi säger i Mexiko: "Mi casa es su casa." Stanna så länge ni vill.
Vad ni än vill ha kan vi ordna det på några minuter.
En timme om det krävs transkontinental frakt.
Ni är oförbätterlig, fader.
Nej, doña Merche...
Ni är en mycket viktig kvinna med mäktiga vänner.
Ni gjorde er besväret att resa till ett avlägset, farligt land-
för att tala med nån ni inte ens känner. Jag vill vara lika artig.
- Er svit. Hoppas att den duger. - Den är jättefin.
Ta det lugnt, slappna av, ta en juice.
Där inne finns ett bubbelbad.
- "Vattenmassage" säger ni, va? - Ja.
Ja, doña Merche...
...ni får vad ni än önskar. Vad som helst.
Tack, fader.
Jag sa ju åt er att städa, era olydiga satans grisar!
SEGOVIA, SPANIEN
Säkert att lastbilarna från Pedraza lastar av vid den här grinden?
- Fan, den har hängt sig igen. - Nej, stilla.
Det är usel täckning här. Så.
- Så, där. Slå på gatuvy. Där. - Här?
- Ja. Ser du det? - Ja.
Det är huvudgrinden. Jag har sett den ett par gånger.
- Det är nog en lagerlokal eller nåt. - "Nog"? Du hade väl varit där inne?
Ja, men jag fick ingen guidad tur.
Det är kameror och säkerhetsdörrar överallt.
Även om vi blev insläppta skulle vi bara få prata med fransosen igen.
Vi måste vara där inne ett bra tag för att kunna genomsöka stället.
Hur då?
Genom att spela galen.
Leve Santa Muerte!
Det räcker så. Tack.
God kväll.
Det gläder mig att se nya ansikten i min församling.
För här, i kväll, ska vi bevittna ett mirakel, en troshandling.
Vår generösa moder Santa Muerte ska ge oss en lärdom.
- De har förrått oss. - Ja!
- De har ljugit för oss. - Ja!
De här asen tyckte att de var så jävla balla-
att de sålde sockret till utlänningarna.
- Men berättade de det för oss? - Nej.
- Sa de nåt till oss? - Nej.
- De blåste oss. - Ja.
Tack vare de här idioterna tvingades vi buga för svinen från Sinaloa.
Böja våra huvuden.
Böj era huvuden.
Det är därför vi är här.
Santa Muerte, Modern, ska döma dem.
- Hon får avgöra deras öde. Rättvist? - Ja, rättvist!
- Det är rättvist! - Ja!
- Det är rättvist! Ja! - Bravo!
Hon ville ha det så. Det var inte jag.
Välsignad vare Modern, Sonen och den helige Ande.
Amen.
Ska vi festa nu, då?
Vänner!
Vänner.
Doña Merche får förlåta. De är bångstyriga jävlar.
Ingen fara.
Vänner! Vi skålar för vår spanska gäst.
Hon är modigare än många vid det här bordet.
- Hon ser inte så glad ut. - Vi är nog lite råa för hennes smak.
Hellre råa än dumma.
Och ni är allt annat än dumma.
Det där...
...låter som smicker.
"Låter som."
Det var en förklädd pik.
Hör upp. Doña Merche rör sig i Vatikanens högsta kretsar.
Hon är en höjdare. Så se upp med vad ni säger. Dämpa er.
Santa Muerte respekterar Vatikanen.
Men Vatikanen respekterar inte Santa Muerte.
Döden är den enda sanningen i den här världen. Resten är bara skit!
Santa Muerte är Modern. Det har vi i vårt mexikanska blod.
Vi respekterar bara traditionerna och återupplivar dem.
Alla offerriter vid pyramiderna får inte ha varit förgäves.
Ni förvränger bilden av jungfru Maria.
Maria är Döden, förstår ni?
Förlåt mig.
Blev spanjorskan lite rädd?
Det var värst.
- Lugn, kvinna. - Jag vill inte bli hotad, fader.
Nej, doña Merche. Det är ingen som vill hota er här.
Men ni måste förstå situationen ni befinner er i.
- Så låt oss lägga korten på bordet. - Och vilka kort har ni?
De här. Här har ni dem.
Jag har det här.
Det är ju färre. Jag har två och ni har ett.
Det krävs inget geni för att se att det fördubblar mina chanser.
Om vi skulle bli oense.
- Jag kom inte hit för att slåss. - Nej, visst.
Fransosen och hans vänner skickade er, vet jag väl.
De är inte först. De från Turin var här, de två bröderna. Känner ni dem?
- De är försvunna. - Ja. Eller nej.
De är här. Tätt tillsammans.
- Alltså har ni två. - De behövde ju inte sitt längre.
Så klart. Är det nån som har fler än två?
Javisst, men jag vill inte gå ihop med dem.
Titta på mig, jag är för gammal. En stöt, som man säger.
Dessutom har jag familj.
De är min stora stolthet: tre pojkar och fem flickor.
Alla i huvudstaden. Vi träffas på julen.
- Vilken familjefar. - Ja.
Det jag menar är att jag inte har tid för några jävla konspirationer.
Det här är min värld...
...och jag trivs här.
Jag säger det rakt ut: Jag köper ert lilla mynt.
Nej. Det är inte till salu.
Var inte så stel. Kom, så ska jag visa en sak.
Kom igen, skynda på.
- De är väl rena? - Ja.
Det vore det sista jag behöver.
- Här ska du få. - Hämta varmvatten! Hon klarar inte mer.
Då ska vi se hur vi tar oss ur det här.
Vi måste lita på henne, älskling.
Nu är vi mitt uppe i det. Det är bara att hålla ut.
Sära på benen, så tar vi en titt på fittan.
Få se.
Jag måste sticka in handen.
Paco... Jag vill gärna bli gudfar.
- Vad fan pratar du om? - Lugn, lugn.
Kom igen, kom igen! Kom igen, Elena!
- Det är inget här. - Vadå inget?
- Det är inte en bebis. - Vad säger du?!
- Inte en bebis. - Är det två?
Nej, ingenting. Jag hittar varken huvudet eller fötterna.
- Och den har inte rumpan nedåt. - Fy fan.
- Få ut den! Den dödar mig! - Vänta lite.
- Få ut den! - Jag måste få grepp.
- Mår den bra? - Jag sa ju att jag inte hittar den.
Den glider undan.
- Sätt fart! - Ska vi gå?
Nej, du stannar.
Kom igen, kom igen, krysta! Kom igen!
Kom igen!
- Kan vi hjälpa till? - Ja, håll käften.
- Ge mig en tång. - Den här.
Inte den, för fan! Den stora!
- Den här? - Ja, den, den.
Aldrig. Hon ska inte röra mig, Paco!
- Hon får inte röra mig! - Såja, såja.
Lugn, såja.
- Titta. - Ska jag hålla i benen?
Ja, håll i benen!
Kom igen!
Snälla! Skit i tången, jag använder händerna.
Här har vi den. Så, så!
Vad är det där för nåt? Vad är det för nåt?
Vad fan är det där? Vad fan har du gjort, Paco? Det här är mitt hem!
- Vad är det där? Fy fan! - Jag vet inte vad fan det är!
Vad vidrigt!
- Nej, snälla, vad är det där? - Helvete.
Vad fan är det där?
- Vad fan är det? - Herregud!
Den kommer tillbaka!
- Gud! - Helvete!
Vänta, vänta...
- Ta den! - Gör det själv, du är pappan!
Kom aldrig mer hem till mig, Paco. Jag bor här, för fan!
Oj, oj.
Vad fan är det där?
- Slå den med pinnen. - Nej, vad säger du?
Den kan bli skadad.
Den rör sig inte.
Ingenting. Den rör sig inte. Är den död?
Vad fan är det som pågår här? Vilka är de här människorna?
Följ mig, doña Merche.
Ursäkta oordningen. Vi hinner inte ens packa upp alla pengar.
Oj, oj, oj.
De slår igen av den fuktiga luften.
Ibland ruttnar pengarna så att vi måste kasta dem.
Javisst, det gäller att se upp.
Ta vad ni vill.
Men det blir nog svårt att få med pengarna.
Vi säger så här: en container. Allt som får plats i en container.
Säg en adress, så skickar jag den.
- Hemleverans. - Nej tack. Det räcker med det här.
- Så lite? - Det räcker till min sons leksaker.
Fader... Jag har ljugit om en sak.
Jag har fler än ett mynt. Jag fick låna tre.
Jävla subba!
Mina fingrar!
Jävla spanjorsluder! Du kan döda mig, men inte Santa Muerte!
Merche, följ med mig.
Kom igen!
Såja. Lugnt och fint.
Du är i säkerhet.
Jävla gringo!
Text: Hanna Måhl Åsberg Iyuno