Moji su!
Novčić! Daj mi novčić!
Ovo često sprečava uskrsnuće tela.
30 SREBRNJAKA
GODINU DANA KASNIJE
Algoritam je matematička metoda merenja ljudskih interakcija,
posebno putem stvari koje kupuju.
Samo kažem da moraš malo da se regenerišeš.
Danas klinci gledaju samo TikTok. Mi smo pomalo "bumeri".
Koji si ti idiot. -Hoću reći... - Zoveš me "bumerom".
Treba ti nova publika. Možemo da se proširimo.
Ako govoriš tim tonom... - Neutralni ton je stalno isti ton?
Jasno, tajanstveni ton više privlači.
U redu, znači... - To nije obična reportaža.
Kako je ovo mesto čudno. - To je seoce, to je normalno.
Nije, ovde se događaju čudne stvari. Nikad ni u šta ne veruješ.
Čoveče, ovo je ludo.
Odmah osetiš vibraciju.
Kad sam bio tu s roditeljima, tu smo jeli jagnjetinu.
Niste je jeli ovde.
Jao, neverovatno! - Čoveče.
Stani tu. Hajde.
Brojim do pet i akcija.
Neutralno. -Kako ste, Noćni pacovi? Kakvo mesto, zar ne?
Došli smo u Pedrasu da otkrijemo šta se dogodilo
tog kobnog dana u oktobru 2019.
Gde su ljudi? Da li ih je zemlja progutala? -Više, više.
Znamo da to nije bila epidemija ni prisilno iseljavanje.
Neki su pobegli.
Bez krupnih planova, izgledam loše. - Izgledaš dobro. -Izgledam usrano.
Nazad, debilu. -Svetlo te prolepša. - Ne izbliza, stalno ti to govorim.
Izvini. - Ne radi mi to.
Drugi su završili u ludnici.
Vrištali su, plakali, nisu mogli da objasne šta se dogodilo.
To je istina? -Šta? -To o ludnici? - Naravno! -Imaš fotke?
Šta? -Ne možeš to da kažeš samo tako. Ima li snimka?
Kakvog snimka? -Da ubacim. - Da ga ima, ne bismo bili ovde.
Snimićemo kad odemo na kliniku.
MADRID, ŠPANIJA
Marija Salsedo, 50 godina, živite u Madridu. -Tako je.
Izvinite, ali kad ste izašli iz bolnice?
Mislim pre nedelju dana. - Mislite ili znate?
Pre nedelju i dva dana.
Kako se osećate sad? -Ošamućeno. - Ovde imam vašu izjavu.
Jeste li u stanju da odgovorite na neka pitanja? -Naravno, zato sam ovde.
Šta ste istraživali u Pedrasi?
Niz smrti koje su se dogodile u kratkom periodu.
Sami ste smatrali da moramo da istražimo postupke lokalne policije.
Da nadziremo rad nestalog narednika Lagune?
Tako je. - I šta ste zaključili?
Nismo ništa zaključili.
Zapravo, došli smo do tačke u kojoj sam shvatila
da uopšte ne razumem šta se dogodilo. -Kako to mislite?
Radila sam stvari koje nisam mogla da kontrolišem.
Stvari? Kakve stvari? - Nisam mogla da upravljam sobom.
Prisilili su vas da radite stvari koje niste hteli? -Svakako!
Mene i moju partnerku. Sve meštane sela.
Neko je upravljao našim umovima.
Da. Razumem.
Ne, ne razumete. Ne možete da razumete.
Niko od vas to ne može da razume.
Ono što razumemo jeste to da je vaša partnerka Miraljes mrtva.
Svesni ste toga, zar ne? - U potpunosti.
Ako niste upravljali sobom, o čemu se radi?
Jesu li vas drogirali, možda hipnotisali?
Sve je počelo kad je...
Kad je došla magla.
Hajde. - Jebote.
Koji to klinac radiš? - Malo ću da oživim ovo.
Ne, skloni to sranje. -Zašto? - Zato što je to porculanska lutka.
Pa? -To je totalni kliše. To je bedno, a ne strašno.
Dobro. - Skloni to. -Dobro.
Pet... - Sve je netaknuto.
Kao da im je neko oduzeo život za tren oka.
Odeća je još u ormaru.
Hrana je na stolu.
Sranje.
Imate pogrešnog!
Idemo!
Požuri, jebote!
Snimio si ih? - Nisam stigao.
Zezaš me? -Šta? -Šališ se. - Ne, nisam snimio, ne gnjavi!
Jebote.
Pozdrav.
Zdravo.
Kapetane! -Kako si, Pako? - Dobro, dobro smo.
Vidi šta imam. -Za mene? - Mislio si da ću zaboraviti?
Krofne! Zašto si se mučio?
Da te podmitim. Kako je Uspavana lepotica?
Super. Lepa kao i uvek, znaš već.
Hvala mnogo. - Srećno.
Mogu da uđem?
Dobro jutro. Kako si?
Za tebe.
Zameniću ovu, uvela je.
Platili su mi, konačno. Bila si u pravu.
Ti čekaju do zadnjeg časa. Ali ne žalim se.
Dovoljno je što smo dobili posao.
Možda da zovemo policiju. - Pusti to.
Šteta. Propustili smo veliku priliku, ali nema veze.
Mnogo bodljikave žice za jedan hotel. -Sigurno su unutra.
Kako znaš? - Nemaju gde drugo da odu.
SNIMA SE
ZABRANJEN ULAZ
Sad ćeš videti koliko vredim.
Vidi ovo. - Opa. Dron.
Da. -Koliki mu je domet? - Pet kilometara.
I? Šta misliš? -Kul je. - Jeste, zar ne? -Jeste.
Sad reci da bolje snimaš sama. - Bolje snimam sama.
Dobro, skloniću ga. - Nemoj, hajde.
U redu.
Da vidimo šta se dešava. Kako to radi?
Čoveče.
To su oni. - Ali gomila ih je, zar ne?
Šta da radim?
Videli su nas.
Šta da radim?
Jebote. Zeznuli su nas, idemo.
Ne, čekaj. Popraviću ga. - Idemo, čoveče!
Imam ga!
Evo ga!
Ne upravljam ja njime.
Idemo, Jonase! Požuri!
Jebote...
Čoveče!
SEPULVEDA, ŠPANIJA
Poslušao sam te i rekao da ne može da mi uzme pola sata svakog dana.
Ne dođem do četiri jer me autobus ostavi daleko.
Mislim da je to dobro primio.
Ovde je baš mračno, čekaj.
Da vidimo...
Vidiš kako je lep dan? Hoćemo u šetnju?
Šala. Samo te zezam, da vidim hoćeš li živnuti.
Pako, izvini... - Da? -Ti ili ja?
Ja? -Siguran si? -Vežbao sam. Dobar sam skoro kao ti.
Ali ne smeju da te vide ili ću nadrljati.
Ako ti treba pomoć, zovi me. - U redu, reći ću ti.
U redu.
Ovo ide ovde.
Jedan, dva...
Tri. Tako.
Ako te zaboli, reci mi.
Nemaš pojma koliko želim da se vratiš kući, Elena.
Pa, nije baš kuća, to je soba od osam kvadrata.
Ali pokušao sam da je uredim da izgleda kao tvoja kuća.
S nameštajem. I to sam kupio u Ikei. Krevet, sve.
Ali nisam im dao lični pečat. To ćeš ti.
Pokušao sam, ali ispalo je bez veze.
Uzeo sam stolicu, počeo da je farbam,
i izgleda kao da su je ofarbali neki klinci.
Idem po kafu, u redu?
Sigurno te umara da slušaš kako blebećem.
Popiću kafu, vratiću se i nastavljamo.
Ne gledaj me tako. Kažu da moramo da masiramo jedan sat.
Tramp, crne rupe, Barbrou, tamna materija.
Uzeću "El Pais". I ove. I "Las Provinsijas".
Ali sve su iste. - Varate se.
Samo uvrede. Jedan kaže jedno, drugi drugo... kao u školi.
Da, sve je užas. Imate li nešto o Trampu? -Ne znam, pogledaj tamo.
Ovde? - Da.
Ko? Kant?
Ne, to nije isto.
Kvantni svet, nacisti i Vatikan, tamna materija... Crne rupe, dobro.
Šta to tražiš? -Nešto da ubijem vreme. -Budi oprezan. -Zašto?
Niko ne ubija vreme. Vreme ubija tebe.
Beloruska vojska je bombardovala Varšavu,
UN smatra da više ne može da posreduje.
Eskalacija nasilja deluje neminovno.
Poljski predsednik Andrej Duda i varšavski nadbiskup
pozvali su na opštu mobilizaciju. Za to vreme u Mozambiku,
novi predsednik Narodne Republike Žoakim Maćel
počeo je da se razračunava s opozicijom.
U prvoj nedelji nove vlade uhapšeno je 500 ljudi.
Afrička Unija je munjevito reagovala.
Predsednik, general Abelfatah Al-Sisi sazvao je hitni sastanak...
Nisi zaboravio sir? - Ne!
To je hleb sa benzinske! - Je li to problem?
Iz pekare je mnogo bolji. - Nisam mogao u pekaru.
Jesi li video svoju ženu? - Da.
Nemoj da je pratiš, uhvatiće te. - Policajac sam, znam šta treba.
Znaš kome se smeška? -Kome? - Pekaru. Ti osmesi me ljute.
Ulazi.
Šta to radiš? - Izvinite.
Halo? -Pako. Moramo da razgovaramo, hitno je.
Ko je to? - Salsedova. -Ko?
Upucao si me u Pedrasi kad si bežao s Elenom.
Šta hoćeš od mene? -Da me podržiš. Da nađemo sveštenika i veterinarku.
Trebaju nam ljudi koji mogu da objasne šta se tamo dogodilo. -Ali...
Ti i tvoji prijatelji zarobili ste nas i mučili.
To želiš da kažem? -Ne, Pako. Ne želim ni za šta da te okrivim.
Čak ni za smrt moje partnerke. - Kako si, Pako?
Moram da idem. - Nemoj da prekineš. Pako?
Dobro. Danas je bolje. Izgleda bolje.
Ali ti ne izgledaš, koliko si spavao? - Kasnije ću da dremnem.
Ne smeš sad da se razboliš. -Ne. Sad je ona bitna. Ja sam dobro.
Koliko je prošlo otkad si spavao osam sati?
Nisam već mesecima. -Pobogu. - Nema veze, kad prođe... -Slušaj.
Elena se nikad neće oporaviti. - Ne znate to. -Izvini.
Da, dobro. Hvala za sve. Čuvaj se.
Pako, šta to radiš? Pazite.
Pako, šta nije u redu?
Šta se dogodilo? Pako!
Bombardovali su Varšavu. - Da, slušao sam radio usput.
Ima li to veze s nama? - Nadbiskup Varšave bio je u Pedrasi.
Čoveče. Kako znaš? - Sećam se.
Kad su se odvezli, on je bio među poslednjima.
Došli su do raskršća za Velilju i morali su da stanu.
Dođavola, Antonio, kako se svega toga sećaš? -Ne znam, sećam se.
Sigurno te nisu videli? - Ne, gnjavatoru, nisu me videli.
Užasno se osećam kad je gledam tako izdaleka.
Ne mogu da joj priđem, zagrlim je i kažem:
"Rosa, živ sam, volim te."
Reci to i biće ovde za dva dana.
Vrebaju, žele da ubiju sve koji su bili tamo tog dana.
Ovde ne mogu da nas čuju, ali napolju mogu.
Na kiosku nema ničeg o onom Barfliju. - Babrou. -Da, o njemu.
Ali ima nešto o crnim rupama, i to je na spisku.
Često spominju tog tipa u poslednje vreme. -Šta kažu?
Nemam pojma. Ima mnogo starih slika,
tamo je i motre na njega. Boje ga se.
Šta on kaže? - Portal mora da se otvori kamenom.
Otvoriti portal kamenom?
Koji klinac to znači, Antonio?
NJUJORK, SAD
Predmet 25. Ulje na drvetu. Mučeništvo svetog Bartolomeja.
Anonimni aragonski slikar, 15. vek.
Počinjemo s cenom od 100 000 dolara.
Sto dvadeset? Iko?
Sto dvadeset. Nudi li iko 140? Nude.
Sto šezdeset?
Nudi li iko 180? Sto osamdeset? Ne?
Sto šezdeset, jednom, dvaput...
Prodato gospodinu u četvrtom redu za 160 000.
Predmet 26.
Petroglif s arheološkog nalazišta u Kauaći u Peruu.
Početna cena ovog unikatnog primerka je 20 000 dolara.
Nudi li iko 22?
Sto hiljada! - Pa...
Očito ponovo možemo da se radujemo poznatoj hirovitosti našeg g. Barbroua.
Sto hiljada dolara.
Nudi li iko 110? Ne? Niko ne prihvata izazov?
U redu. U tom slučaju, 100 000 prvi put...
Sto hiljada, drugi put... - Dvesta!
Oprostite? - Dvesta hiljada.
Dobili smo ponudu od 200 000.
Nudi li iko... - Dvesta pedeset.
Nebesa, neko žarko želi da se dočepa
ovog divnog primerka, unikata. 260? -Trista!
Milion dolara.
Dva miliona.
Pet miliona.
Deset miliona.
Dvadeset miliona dolara.
Vrlo dobro. Da?
Dvadeset miliona, prvi put...
Dobro, dvadeset miliona drugi put...
Prodato našem prijatelju i dobročinitelju g. Kristijanu Barbrou.
Kako je prošlo? - Loše, kako drugačije? Loše.
Zašto? -Sve što kažeš je užasno. Kao da si luda ili pijana.
Ne pomažeš. Nisi ni bio tamo.
Ne smeju da me povežu s tobom. - Da. Šta si zaključio?
Šta da zaključim? Sve što govoriš je ludost!
Stotina sveštenika na crnoj misi u Pedrasi? Zaboga!
Proverio si letove dan pre. - Da. -I?
Da, klerici iz celog sveta sleteli su u Barahas,
ali to rade svake godine od 2003.
Dolaze na sastanak Biskupske komisije za međuverske odnose.
A ne na crnu misu! - Znači, neće istražiti? -Neće.
Odlično, hvala, idem. - Čekaj, ima još nešto. -Šta?
Ne bi trebalo da ti kažem, ali žele da te uklone.
Šta to znači? -Žele da te okrive za smrt partnerke.
Šta? -Ne žele da se o tome govori, žele da ponište tvoj iskaz.
Niko ne sluša ubicu. - Uhapsićeš me?
Ne, ubedio sam ih da će to samo privući pažnju.
Najbolje je da ćutiš i pustiš da te zaborave.
Da me zaborave? -Da, idi kući i pokrij se po glavi dok ti ne kažem!
Daj mi vremena da te izvučem. - Primljeno k znanju. Hvala.
Šta je?
U Pedrasi? Ozbiljno? Ne, neka to reše tamo.
Neka pošalju patrolu. Mi nećemo ništa uraditi.
Šta se događa? Perejra?
Devojka kaže da su joj ubili dečka pred dvorcem.
Gde je? U Segoviji? - Da, ali da nisi išla tamo.
Suspendovana si bez plate. - Moram da idem. -Salsedova!
Nema krvi, nema ničeg.
Dođavola, sigurna sam da je bio ovde.
Ovde nema ničega, gospođice.
Da je bilo tela, bilo bi i krvi. - Snimaju nas.
Kažete da je bio tu kad ste otišli? -Da.
Mrtav. -Možda se oporavio i otišao kući.
Kako se oporaviš kad ti probiju grudi? -Ko?
Oni iz kombija na trgu, oteli su čoveka.
Ovo je novo. -Nije, samo nisam spomenula.
Kad su ga napali, još neko je bio tu? - Ne kad su ga napali. Pre, na trgu.
Gospođice, vi snimate videe, zar ne?
Da. - Da ovo nije neka šala?
Možda nas snima izdaleka. - To bi bio zločin.
Mislite da bih izmislila? Moj saradnik ubijen i nema tela.
Kako da izmislim nešto takvo? Kako to da izmislim?
Najbolje je da odemo u stanicu da date novu izjavu
o kombiju, čoveku i svemu tome. - Ostajem ovde.
Onda ne morate da idete. Radite šta hoćete, ne mogu da vas prisilim.
Kažem vam, Jonas je unutra. - Pitali smo firmu, renoviraju dvorac.
Unutra nema nikog. -Kako znate? - Pokazali su nam snimke i prazan je.
To je laž.
Zašto snimaš? -Da dokažem da ste ostali svojevoljno.
Poštujemo protokol, gospođice.
Da, znamo kako to ide.
I ja mogu da snimam tebe. Normalno, mogu i ja tebe.
Imam sto hiljada pratilaca, znaš šta to znači?
Popljuvaću tebe i policiju. Pošizećete.
Uništiću vas sve.
Evo nas, pacovi.
Tu smo s policijom koja ponovo beži.
Samo bežite! Kukavice!
Sranje!
Jebote!
Gospođo?
Ne!
Prokleta babo!
NAPADAJU ME. ŽELE DA ME UBIJU.
U PEDRASI SAM, NAÐITE ME...
Kog đavola...
Šta? Koji ti je...
Šta se događa?
Haruka?
Starica je bila ovde, iza mene.
Pazi, demoni... - Kakvi demoni?
Slepi demoni. - Slepi demoni.
Ne! Neće se dobro završiti! - Šta?
To je loš plan. Ne možeš to da joj uradiš.
Šta će uraditi? Kome, Antonio? -Eleni.
Kojoj Eleni? Veterinarki?
Gde je ona? Gde je? - Hleb s benzinske ne traje dugo.
Za jedan dan se ubuđavi. Iz pekare je mnogo bolji.
Šta će joj uraditi? Ko ima plan? - Ne mogu da kažem. -Zašto ne?
Jer su svi u paklu.
Dobro jutro. Zdravo.
Paki!
Nije bilo krofni, ali imam kroasane s čokoladom.
Vrlo si pažljiv. -Izvini zbog onog pre neki dan.
U redu je, ne brini.
Mogla bih da se udam za tebe. - Nemoguće. Imam sudar.
Znam, čeka te.
Mogu li da uđem?
Dobro jutro. Kako si?
Vidi, ovo je za tebe.
Ne znaš šta mi se dogodilo danas na poslu.
Menadžer se bahatio, pa sam mu lepo odgovorio.
I odjednom želi da me udari. Umro sam od smeha.
Sve je bilo tako nestvarno.
Neki tip mu se priključio, glup je kao vo,
jedan od onih opsednutih teretanom, priđe mi, kažem mu da ću ga opaliti.
Pravo u facu, kako i treba.
Elena? Elena!
Elena!
Paki! Huan Karlose!
Svuda je neka čudna energija, neka đavolska vibracija. -Da.
To je bilo ovde.
Mora da postoji neki mehanizam,
stavila sam ruku na kamen i zid se pomerio.
Moramo da preskočimo zid, ali ne bez podrške. -Šta?
Pa zovi je, policajka si. -Neće doći, niko nam neće verovati.
Šta ćemo onda? -Ne znam. Da promenimo smer istrage.
Dobro, a Jonas? - Moramo da odemo odavde.
Gde idemo? - Ti voziš.
U ludnicu.
Šta je? -Pomerala se, kao da nije mogla da diše.
Siguran si? - Da, maločas.
To nije moguće.
Ponekad se namršte, ali i dalje su u komi.
Grčenje ne znači ništa. - Ne znaš to. -Kako ne? -Ne znaš.
Servirate nam teorije u koje moramo da verujemo,
ali zapravo nemate pojma. -Čitao si o komi na internetu? -Kao i ti!
Meni ne treba internet, znam šta joj je.
Znaš li šta znači "vegetirati"? - Dosta s tim vegetiranjem!
Imao sam pacijentkinju u komi koja je plakala.
Video sam joj suze.
Deset godina kasnije i dalje je bila u komi. Shvataš šta govorim?
Huan Karlose... - Ne gnjavi!
Dosta mi je toga da svi sebi daju za pravo da lupetaju,
a mi se trudimo da radimo svoj posao! Čuješ li me? -Smirimo se svi.
Nemojte da smo takvi pred njom. Dođi.
Oprosti mi, Pako.
SEGOVIJA, ŠPANIJA
Čoveče.
KLINIKA HIGIEIA
Dobar dan. - Imamo sastanak s dr Žiroom.
Za mnom, molim vas.
Sedite, g. Žiro će vas primiti. - Hvala vam.
Policajko Salsedo...
Engleski ili francuski? -Engleski, molim vas. -U redu, sedite.
Poseban slučaj, čujem.
Radi li se o... Kako ih beše zovu na internetu?
Ludaci iz Pedrase? - Nisu ludi.
Ne koristimo tu reč ovde. Previše je reduktivna.
Zbunjeni iz Pedrase.
Svakako, ta tema nije u modi.
Ja sam zbunjena kad dobijem račun za struju.
Ne sumnjam. Ali ovo je više od toga.
Nismo se upoznali. - Haruka se bavi veb-istraživanjem.
Količina apsurdnih teorija o tim ljudima zabrinjava.
Zato smo ovde. Zanima nas koje je vaše gledište.
Kako bismo izbegli prevare.
Želite da razgovarate s njima. - Samo ako to smatrate prikladnim.
Nemamo šta da krijemo.
Naravno da nemate.
Neki upoređuju ovo mesto s Područjem 51.
Izvinite.
Da postupate s tim ljudima kao s pokusnim kunićima.
Radite eksperimente i čudne stvari.
Radili bismo da imamo vremena,
ali poboljšavanje života tim ljudima oduzima nam sve vreme.
Izvinite me.
Vreme je za užinu.
Elena... Slušaj me.
Znam da ne možeš da govoriš. U komi si.
Ja sam mrtav. Došao sam da ti tražim oproštaj, kao i uvek.
Ne za ono što je bilo, već za ono što će tek biti.
Ovaj.
Dobar dan. Enrike, prepoznaješ li me?
Naravno, ti si Salsedo iz Ministarstva.
Misliš da sam lud i ničeg se ne sećam? -Izvini. Ovo je Haruka.
Prvu su ubili, pa si našla drugu.
Ne budi nepristojan. - Tako je bilo.
Je l' ti rekla? Prošlu su upucali. -Ćuti, budalo!
Hvala što ste nam došle. - Misliš da je došla da te pozdravi?
Došla je da pravi nevolje, kao i ostali. -Ignoriši ga.
Svi ste ovde? - Ne.
Mnogi su završili po bolnicama u Madridu.
Šta se dogodilo tog dana u Pedrasi?
Kako misliš, šta? - Održao se satanski obred.
Ti joj reci. - Ja nisam ništa videla.
Nisam ni ja. -Ubili su mnogo ovaca i iscrtali čovečuljke po zidovima.
Ali ko su oni bili?
Šta vas je toliko uplašilo?
Ovaj nije odavde. - Ne znamo ko je.
Ovde je jer se pravio pametan. - Kaže da je matematičar, ali laže.
Makse! Kvadratni koren od 1585?
39.812058...
Jasno. Izmišlja. - Kakav jadnik.
Jadničak. Odakle si, Makse, dušo?
Iz Danske. - Kaže da je Danac. -Šta? Laže.
Ti i ko još? - Tiho Brahe, Nils Bor...
Vidiš? Sve izmišlja.
Hajde.
Moram da razgovaram s njim. - Ide na terapiju, gospođice.
Videla sam ga u Pedrasi! Videla sam ga!
Isključi i uključi! To je rešenje. To sve popravi.
Svet mora da bude isključen!
Moramo da nađemo dugme! Dugme! Nađite dugme!
Morate da nađete dugme!
Izgleda da svi znaju šta se dogodilo, zar ne? -Ne znam za sve.
Ali vi znate. Ili se ne sećate?
Sviđao im se italijanski sveštenik, zar ne?
Noge su im se tresle čim su ga videle. -Mislili su da je zgodan.
Obesili su Lagunu na kuku. - Vi bi trebalo da ste ovde.
Vi ste gori od svih!
Ona je jedna od nas!
Jedna od nas.
Jedna od nas... Jedna od nas!
Jedna od nas. Jedna od nas!
Iskoristiće moju ljubav prema tebi da te nađu.
To će biti najbolniji period tvog života.
Kad dođe čas, imaćeš nešto u ruci.
Taj predmet je ono što je važno. Zaštiti ga! Sve zavisi od njega!
Zaštiti ga!
Ovamo!
Dođite po mene, gadovi.
MEDIATRANSLATIONS