‫מזמינים אתכם לחוות את...
‫התפריט
‫מותק.
‫בבקשה אל תעשני. זה יהרוג לך את חוש הטעם.
‫אז חוש הטעם שלי ימות מאושר.
‫היי.
‫מרגו, זה ערב גדול, בסדר?
‫כל פרופילי הטעם עדינים כל כך.
‫כשאת מעשנת, נהרסת לך היכולת
‫להעריך אותם. ‫-בחייך!
‫בבקשה. בבקשה.
‫בסדר. אלוהים.
‫תודה.
‫תודה לאל.
‫כולם ייכנסו פה?
‫כן, בקלות. 12 סועדים בסך הכול.
‫בערב?
‫איך הם מרוויחים?
‫1,250 לראש. ככה הם מרוויחים.
‫אתה צוחק, נכון?
‫מה אוכלים, שעוני רולקס?
‫לא נהרוס את זה עם דיבור על המחיר, ‫פשוט תזרמי.
‫תני לזה להיות קסום.
‫היי, זה על חשבונך.
‫לא רע! ‫-תודה, אחי.
‫זה מגיע לך, מותק.
‫אתם יודעים מי תמות על זה? בטי! ‫זו יריקה בפרצוף של הנהלת חשבונות.
‫זו אפילו לא ארוחה עם לקוח.
‫אנחנו חבורת שמוקים, מה?
‫יופי. אנשי עסקים. ‫הם יהיו שיכורים לפני המתאבנים.
‫היי. ‫-בסירה.
‫איך חשבת שנעלה על ה...?
‫בחיי, את על הכבש בעקבים.
‫פאק.
‫אלוהים אדירים.
‫ליליאן בלום. אוי, אלוהים.
‫מי זאת ליליאן בלום?
‫מבקרת אוכל של "סבור".
‫היא זו שגילתה את סלואיק.
‫טוב, זה רשמי.
‫הלילה יהיה טירוף.
‫כולם לעלות לסירה להות'ורן!
‫הות'ורן! כולם לעלות!
‫וואו.
‫גבירותיי ורבותיי, תתרווחו
‫לקראת המסע הקצר לאי הות'ורן.
‫תודה. ‫-אהוי!
‫הקשיבו, ידידיי!
‫נקווה שהיא כשירה לשיט, מה?
‫כן, אדוני. כן.
‫בדיחות על סירות.
‫כן. ‫-סירות, כן.
‫אנחנו על סירה. ‫-כן.
‫יש מפורסם על הסיפון, מה?
‫המפורסם הגיע.
‫כבר לא הכי מפורסם. זה לא 1998.
‫הוא מפורסם.
‫אוי, אלוהים. תראה.
‫את לא אמורה לטפל לי בבעיות?
‫לוודא שלא יטרידו אותי? ‫-שנינו יודעים שלא הוטרדת.
‫ראיתי את כל הסרטים שלו בילדות.
‫תקשיב. ‫-הוא פודי רציני.
‫את יודעת, בעיני עצמו.
‫השף סלואיק מקבל את פניכם ‫עם אויסטר מקומי באמולסיית מיניונט
‫עם קוויאר לימון ועלה צמח הצדפה. תיהנו.
‫נהדר. תודה. ‫-תודה.
‫זו קלאסיקה שלו.
‫פניני הלימון מיוצרות עם אלגינט.
‫אלגינט, כלומר...?
‫כלומר אצות. בחייך.
‫נכון, כן.
‫ירוקת אגמים. ‫-זה לא...
‫מעולה.
‫אלוהים.
‫זה מצחיק.
‫האמת שזה טעים עד כדי צחוק.
‫זה טעים. ‫נראה לי שאני מעדיפה רק את הצדפה.
‫מתה על צדפות.
‫לא. לא. זה האיזון של המרכיבים.
‫תחושת הפה של המיניונט נחוצה. ‫-אל תגיד "תחושת פה".
‫מאוחר מדי. תחושת פה.
‫היי.
‫תודה.
‫אלוהים, זה כמו נשף סיום.
‫כן? לא הלכתי לנשף הסיום.
‫באמת? למה לא?
‫כי אף בחורה מגניבה כמוך ‫לא הסכימה לבוא איתי.
‫אוי, מסכן שלי.
‫טוב, שהכלבות האלה ילכו להזדיין.
‫ברייס. ‫-ברוכים הבאים.
‫ברוך הבא, מר לורימר.
‫שלום. פליסיטי לין. ‫-שלום. ערב טוב.
‫ודמיאן גרסיה. ‫-ומר ג'ורג' דיאז.
‫ברוכים הבאים. ‫-נתת את השם האמיתי?
‫כמובן.
‫מה עם הפפראצי? ‫-תענוג לארח אתכם.
‫אנחנו על אי. בטח שנתתי את השם האמיתי.
‫ברוכים הבאים להות'ורן. ‫מר לדפורד ומיס ווסטרוולט?
‫לא.
‫לא. זו הייתה...
‫זו לא... השתנו לה התוכניות, ‫מיס ווסטרוולט לא...
‫זאת מיס...
‫אני מרגו.
‫היי. נעים להכיר.
‫מרגו. ברוכה הבאה.
‫נשתדל להנעים עליכם את הערב ככל האפשר.
‫תודה. ‫-מכאן.
‫תודה.
‫אלוהים, אני מצטער.
‫זה היה מביך. סליחה. זה לא...
‫לא, לא. בסדר.
‫לא נורא.
‫סליחה.
‫מר ליברנדט. ‫גברת ליברנדט. ברוכים הבאים.
‫נלך ישר למסעדה, אם לא אכפת לכם.
‫ראינו את הסיור פעמים רבות. ‫-כן, בהחלט.
‫אורחיי הנכבדים יכולים להמשיך בשיחתם פה.
‫תודה. בואו אחריי, בבקשה.
‫אז על מה אתה עובד עכשיו? ‫-היי, תודה ששאלת. רואה, עדיין מכירים אותי.
‫אני עובר לשלב המגיש בקריירה שלי.
‫אתה יודע...
‫האי הות'ורן מורכב מ-48 דונם ‫של יער ושטח מרעה.
‫שפעו של הים מקיף אותנו.
‫כן, נכון.
‫ממש ברגע זה אנחנו אוספים סקלופס. ‫אתם תאכלו אותן הערב.
‫אין מצב! בחיי! ‫-כן.
‫היי!
‫היי, תאסוף במרץ, אח שלי!
‫אנחנו גוועים ברעב!
‫בחיי.
‫אני אוהבת את זה ‫שזו מעין ביומה של רעיונות קולינריים.
‫כן, זה סוג של תערוכה לנהנתנים.
‫אהבתי יותר את "ביומה".
‫"ביומה" יותר, כן. כלומר...
‫הגענו לפסגת הר הבולשיט.
‫זה מטורף.
‫תריחי את זה.
‫אנחנו נהיה רעבים.
‫כן, אני ממש פודי מביך. ‫אני מת על דברים כאלה.
‫ואני חבר קרוב של השף.
‫טוב, אחי.
‫בית העישון שלנו נבנה לפי המסורת הנורדית.
‫אנו משתמשים בבשר של פרות לחלב בלבד,
‫אותו אנחנו מיישנים למשך תקופה מדהימה ‫של 152 ימים על מנת להרגיע את סיבי החלבון.
‫כן. ‫-אפשר להיכנס?
‫קראתי על זה.
‫כן? אפשר להסתכל?
‫כן.
‫נא לא לגעת בחלבונים. הם לא בשלים.
‫אז מה קורה אם מגישים אותם ביום ה-153?
‫מתחולל כאוס, או...?
‫אני מניחה שהחיידקים ייכנסו
‫למחזור הדם של הסועד ויתפשטו בקרומי השדרה,
‫בשלב זה הוא או היא ייעשו משותקים
‫וזמן קצר לאחר מכן ילכו לעולמם.
‫אז כן, יתחולל כאוס.
‫מזל שאנחנו מקצוענים, נכון?
‫בא לי לעבוד אצלה. ‫-כן.
‫מגניב.
‫כאן אנחנו גרים.
‫כן? אתם באמת גרים פה? כולכם?
‫כולנו.
‫חוץ מהשף.
‫כן, טוב...
‫רוח הצוות, לא?
‫לא, מר פלדמן.
‫זה הרבה יותר מזה.
‫כולנו פה משפחה.
‫כל יום מתחיל בשש ‫עם חמש שעות של עבודת הכנה.
‫אנחנו קוצרים. אנחנו מתסיסים.
‫אנחנו שוחטים. אנחנו משרים.
‫אנחנו מנזלים. מבצעים ספריפיקציה.
‫אנחנו מקרישים.
‫הם מקרישים? ‫-כן.
‫אנחנו מקרישים.
‫ארוחת הערב אורכת כארבע שעות ו-25 דקות.
‫כל יום מסתיים הרבה אחרי שתיים בבוקר.
‫אז עדיף שכולנו נגור כאן.
‫לא נשרף לכם הפיוז לפעמים, או...
‫"נשרף הפיוז"? ‫-כן, סליחה.
‫כלומר, נמאס לכם לעשות אותו דבר?
‫השף שואף לסטנדרטים הגבוהים ביותר, ‫וכך גם אנחנו.
‫אנחנו לא שורפים שום דבר אלא אם זה מכוון
‫לעשות משהו טעים.
‫עכשיו, מי רעב?
‫יש אוכל בסוף, נכון?
‫אלסה.
‫סליחה.
‫אלסה. אלסה, היי.
‫מי גר שם?
‫השף.
‫אפשר לראות את זה?
‫אפילו לנו אסור להיכנס ‫לקוטג' של השף, מר לדפורד.
‫בוא.
‫אל לנו להפריע לקיסר המזון העליון.
‫כן, בסדר.
‫"GOAT" זה לא "הכי טוב אי פעם"? ‫-לא, לא. פעם...
‫הוא יבחר את הגדול?
‫נראה לי שאולי נתזמן את הפוסט.
‫כן? למקומות הכי טובים?
‫אני מזמינה את הכי טובים. ‫-עם השם שלי.
‫השתמשתי בשם של אימא שלי.
‫היי, שוב.
‫רבותיי, פרפה?
‫תראה איזה נוף.
‫רוצה לצלם?
‫לאן הולכים, צ'יף?
‫לפה. תחליפו איתי מקומות.
‫מיס... ‫-מילס.
‫מיס מילס. את תשבי במקום של מיס ווסטרוולט.
‫שבי במקום עם נוף טוב יותר.
‫אני לא צריכה נוף טוב יותר.
‫אני אסתכל על המטבח.
‫תודה!
‫ניקח קודם את הרוזה.
‫תיהנו.
‫גב' ווסטרוולט
‫אל תהססו להתבונן בטבחים ‫בעודם ממציאים המצאות.
‫אבל בבקשה, אל תצלמו את המנות שלנו.
‫השף חושב שהיופי ביצירותיו
‫טמון באופיין החולף.
‫הנה, אסור לפספס את זה.
‫אתה מכין את זה עם "פקוג'ט"?
‫בדיוק, אדוני.
‫פקוג'ט יכול לייצר מרקם אבקתי, דמוי שלג.
‫סבבה.
‫כן. יש לי אחד כזה.
‫אתה מבין עניין, מר לדפורד.
‫אתה יודע את שמי?
‫אנחנו אוהבים להכיר את הסועדים שלנו.
‫והשף כאן איפשהו? אשמח לדבר איתו.
‫אולי תשבו?
‫אנחנו עומדים להגיש.
‫כן, בסדר. תודה.
‫וואו. ‫-עוד למברוסקו, גברתי?
‫תשומת הלב לפרטים היא פשוט... פאק!
‫והוא ידע מה שמי. ‫-כן. שמתי לב שלא שאלת לשמו.
‫כן, את יודעת.
‫הנה הוא.
‫אני לא מאמין.
‫הוא מסתכל עליי?
‫אמוז בוש
‫תפל? את קוראת לזה תפל?
‫זה באמת תפל.
‫את אוהבת חורף, נכון?
‫אני לא... ‫-איזה יצור.
‫יש לנו פה מלון-מלפפון דחוס וכבוש,
‫שלג חלב ותחרה חרוכה.
‫תודה. ‫-תיהנו.
‫אמוז בוש ‫מלון-מלפפון, שלג חלב, תחרה חרוכה
‫אובססיה מתמשכת עם שלג.
‫זו ממש מגיפה, ואף אחד לא חסין.
‫אתה מרגיש קצת טעם של עז?
‫ממש בסוף. גדי קטן.
‫היא אמרה חלב.
‫מעניין.
‫היא לא אמרה של איזו חיה. ‫-לא.
‫ארצה לשמוע את ההצעה לתוכנית,
‫אבל קודם אני רוצה לומר תודה ‫על השנתיים האחרונות.
‫ההזדמנות הזו הייתה...
‫הכי טובה בחייך?
‫לחיי עוד רבות. ‫-אני מנסה להרים כוסית פרידה.
‫תוכל לתת לי לעשות את זה?
‫לא, זה לא. ‫-כן, זה כן.
‫אני מתחילה משרה חדשה. ‫-אלוהים!
‫אימי השיגה לי עבודה ב"סוני".
‫אמרתי לך לפני שבועיים.
‫הנה הטלפון שלי בעבודה.
‫הנה האשראי של חברת ההפקה. ‫-מה את עושה? לא ניתן להעברה.
‫והנה המפתח לבית שלך באל.איי...
‫אין לי כיסים... ‫-הדירה שלך בניו יורק,
‫והדירה השנייה בניו יורק ‫שאשתך לא יודעת עליה.
‫מה שלום אמנדה? ‫-קח את זה כי לא אהיה שם בשני.
‫עושים את זה? "מדברים על החיים שלנו"?
‫זה העניין? ‫-היי, גם אני לא רוצה.
‫לא כדאי? ‫-אנחנו חייבים?
‫לא טוב, ברייס. בסדר?
‫לא טוב ביני ובין אמנדה. לא טוב.
‫זה באשמתך?
‫באשמתה. היא הכריחה אותי ‫לשלוח הודעה לקולגה שלה.
‫כן, ברור שזה באשמתי, אחי.
‫אני אידיוט.
‫לפחות יש לנו עבודה.
‫וכסף. ‫-לחיי עבודה וכסף.
‫כן, בייבי. ‫-כן, בייבי.
‫אנחנו פתטיים, לא?
‫אלוהים, אחי. שמישהו יירה בנו.
‫אני לא אקח...
‫אלוהים. בא לי לחיות בתוך הדבר הזה.
‫אז זה בסדר...
‫שאני לא בקטע כמוך?
‫לא, לא. זה טוב. ‫אני יושב עם הבחורה הכי מגניבה פה.
‫טוב, אז מה הקטע שלך עם אוכל?
‫לא יודע. זה כמו... נכון יש אנשים שמעריצים
‫ספורטאים ומוזיקאים
‫וציירים וכאלה?
‫הם אידיוטים.
‫מה שהם עושים לא משנה.
‫הם משחקים עם כדורים מתנפחים ‫ויוקולילי וכאלה.
‫שפים...
‫הם משחקים עם חומרי הגלם של החיים עצמם.
‫והמוות עצמו.
‫צפיתי בכל פרק מזוין של "שולחן השף" ‫פעמיים או שלוש.
‫בפרק של סלואיק 20 פעם.
‫צפיתי בו מסביר את הרגע המדויק ‫בו תות שדה ירוק הוא בוסר מושלם.
‫צפיתי בו מצלחת צדפת סקלופ נאה ‫במהלך התכווצות הגסיסה האחרונה בשריר שלה.
‫זו אומנות על קצה תהום, וזה המקום ‫שבו גם אלוהים עובד. זה אותו הדבר.
‫יפה אמרת, טיילר.
‫די. לא. ‫-לא! אני רצינית.
‫נראה לי שאני מתחילה להבין.
‫באמת? ‫-כן. קצת.
‫מנה ראשונה
‫בסדר.
‫כן, שף.
‫ערב טוב.
‫ערב טוב. שלום. ‫-שלום.
‫ברוכים הבאים להות'ורן.
‫אני ג'וליאן סלואיק, ‫והערב יהיה לנו העונג להאכיל אתכם.
‫המסך עולה.
‫במהלך השעות הקרובות
‫תכניסו לגופכם שומן,
‫מלח, סוכר, חלבונים,
‫חיידקים, פטריות,
‫צמחים ובעלי חיים שונים
‫ולפעמים, מערכות אקולוגיות שלמות.
‫אבל עליי לבקש מכם דבר אחד.
‫רק אחד.
‫אל תאכלו.
‫הוא רציני?
‫תטעמו.
‫תתענגו.
‫תתפנקו.
‫תחשבו על כל נגיסה שאתם מכניסים לפה.
‫תהיו מודעים.
‫אבל אל "תאכלו".
‫התפריט שלנו יקר ערך מדי בשביל זה.
‫ותסתכלו סביבכם.
‫אנחנו פה, על האי הזה.
‫תקבלו.
‫תקבלו את הכול.
‫ותסלחו.
‫ובנימה זו...
‫אוכל!
‫כן, כן. תביא את זה.
‫הנה הם באים.
‫וואו. זה כמו תזמורת צועדת.
‫המנה הראשונה שלנו נקראת "האי".
‫על הצלחת שלכם נמצאים צמחים מרחבי האי,
‫מונחים על סלעים מהחוף,
‫מכוסים במי ים מסוננים וקפואים בקושי,
‫שיתבלו את המנה בעודם נמסים.
‫זה מה שהבחור ההוא דג קודם...
‫סליחה?
‫סליחה, שף.
‫זה בסדר גמור.
‫כן, אלה בדיוק אותן סקלופס.
‫זה מה שעליכם לזכור לגבי המנה הזו.
‫אנחנו, האנשים על האי הזה, לא חשובים.
‫האי והחומרים המזינים שהוא מספק
‫קיימים בצורתם המושלמת ביותר ‫מבלי שנלקט אותם,
‫נשנה אותם או נעכל אותם.
‫מה שקורה בתוך החדר הזה הוא חסר משמעות
‫בהשוואה למה שקורה בחוץ, בטבע,
‫באדמה, במים...
‫באוויר.
‫אנחנו בסך הכול שבריר שנייה מפוחד.
‫הטבע הוא נצחי.
‫תיהנו.
‫איזו מחשבה עליזה.
‫אתה בוכה?
‫זה פשוט מרגש מאוד בעיניי. זה יפה כל כך.
‫כמעט יפה מדי בשביל לאכול.
‫אתה יודע, ‫המסעדה הכי טובה בעיר הולדתי הייתה...
‫לא נראה לך שהשף כועס עליי, נכון?
‫בגלל הקטע עם הסקלופס?
‫אתה לא צריך לקרוא לו "שף", טיילר.
‫אני די בטוחה שהוא לא יודע שאתה קיים.
‫אני קצת רוצה שהוא...
‫יאהב אותך? ‫-קצת, כן.
‫טיילר, אתה הלקוח.
‫אתה משלם לו כדי שישרת אותך.
‫זה לא ממש משנה אם הוא אוהב אותך או לא.
‫כן. רגע. מה זה אומר?
‫כלום.
‫תירגע. פשוט תאכל את האבן שלך.
‫וללוות את המנה, מחברינו ב"קרולין מוריי"
‫בשסניה-מונטראשה,
‫פרימייר קרו מ-2014.
‫לא סתם כרם אחד.
‫שורה אחת של גפנים.
‫וואו. מושלם. ‫-זה קסום.
‫דעתך? אני באמת מרגיש שזה די...
‫זה חצי-נהדר. יש רגעים שזה צץ.
‫יש רגעים.
‫הצלחות קצת תלותי.
‫השתמשו פה המון בפינצטה.
‫אבל הטעמים טובים. נקיים מאוד.
‫זה תלאסי מאוד.
‫"תלאסי"? ‫-ימי.
‫תלסה הייתה הרוח הקדמונית של הים. ‫-תלסה ופונטוס.
‫כן, כן, כן. ‫-נכון. אז אנחנו...
‫אנחנו אוכלים את האוקיינוס.
‫כן. ‫-כן.
‫איך זה?
‫זה טעים. ‫-אתה לא יכול להגיד "טעים" בתוכנית.
‫אתה צריך לייפות. ‫-לכל הרוחות. זה לא ניתוח מוח, בסדר?
‫זו תוכנית אוכל מזוינת. ‫-אז תעשה את זה.
‫כן, כן. אז תגיש לי את זה.
‫טוב, אז ניסע לאיטליה, כן?
‫נצלם אותי במכנסי קאפרי ‫על וספה בצבע ירוק-פסטל,
‫נוסע כדי להגיע לחוות גבינה של איזה ג'וזפה.
‫אני אוכל את הגבינה, ואז...
‫יש קלוז-אפ שלי.
‫ואני עוצם את עיניי, מזייף אורגזמה
‫ואז נוסע לדרום אפריקה,
‫ואז אולי אני מדבר ‫על איך שגזענות זה לא כזה מגניב,
‫ובום, זוכה ב"אמי".
‫זהו? ‫-בסדר? אפשר לאכול?
‫זה מה שתציג ‫בפני שלושה שירותי סטרימינג ביום שני?
‫פחות או יותר. כן. ‫-אלוהים אדירים.
‫זה אסון.
‫לא נראה לי שתוכל לנסוע לדרום אפריקה ‫אחרי הנהיגה בשכרות.
‫אהבת? ‫-את המזון ללוטרות?
‫כן. הוא לא רע.
‫אכלתי פירות ים טובים כאלה ‫עם השף שלי בבית, ריקרדו.
‫אתה מכיר אותו. הוא מדהים.
‫יוצא מהכלל.
‫שיהיה. לפחות נוכל לומר שהיינו פה, נכון? ‫אבא שלי היה אומר שקונים חוויה.
‫כאילו, זה נראה כמו...
‫גננות נוף בפרברים.
‫מה נסגר?
‫ראיתי את פרי ב"דה-לורנטי" לפני כמה ימים.
‫מה שלומו?
‫אתה יודע...
‫פרי.
‫תודה.
‫צלחות עוד חמש דקות!
‫כן, שף!
‫מנה שנייה
‫הוא ימשיך לעשות את זה?
‫הלחם קיים בצורה כלשה כבר מעל 12,000 שנים,
‫במיוחד בקרב העניים.
‫קמח ומים.
‫מה פשוט יותר מזה?
‫אפילו היום, דגנים הם 65 אחוז מכלל החקלאות.
‫פירות וירקות הם רק שישה אחוז.
‫איכרים יוונים עתיקים טבלו את הלחם ‫המעופש והעלוב שלהם ביין לארוחת הבוקר.
‫ואיך ישו לימד אותנו להתפלל ‫אם לא להתחנן ללחם חוקנו?
‫להתחנן ללחם חוקנו.
‫הוא המזון של האדם הפשוט, וכך היה תמיד.
‫אבל אתם, אורחיי היקרים, אינכם האדם הפשוט.
‫אז הערב...
‫לא תקבלו לחם.
‫צלחת לחם ללא לחם ‫היעדר לחם, מטבלים מלוחים
‫הוא לא רציני. ‫-זו בדיחה.
‫זו ליגה אחרת. ‫-איך לא...? וואו, הוא לא צוחק.
‫הוא לא מגיש לחם ‫במסעדה שמפורסמת בלחם שלה. מעולה.
‫מה? ‫-תודה.
‫זה לא מתיחה, נכון?
‫מה? ‫-לא.
‫הוא בטח עושה קטע.
‫אתה רציני?
‫בנימה זו, ‫תיהנו מהמטבלים שאין מה לטבול בהם.
‫"הלחם שלא תאכלו הלילה
‫"נעשה מחיטת מורשת 'רד פייף'.
‫"ויוצר עם שותפינו ‫מ'פרויקט הדגנים טהאצ'פי',
‫"שנועד לשימור דגני מורשת."
‫זה מטורף.
‫אני חייב להגיד ‫שהדברים סביב החוסר המוחלט בלחם
‫הם ממש טעימים.
‫כאילו, זה קצת שערורייתי, לא?
‫זה ממש שטני.
‫כלומר, הוא תמיד היה מודע היטב ‫לאוכל כהיסטוריית מעמדות,
‫כלומר, כך גם אני.
‫ודאי.
‫אם כי אני חייבת לומר ‫שהאמולסיה הזאת נראית קצת שבורה.
‫כן.
‫לא רציתי להגיד כלום.
‫שמתי לב ברגע שזה הגיע.
‫היא שבורה. היא שבורה.
‫כן, וזה באמת... כלומר, אתה באמת...
‫זה לא דבר שאמורים לראות במסעדה באיכות כזו. ‫בבקשה.
‫-כן.
‫אלוהים. כאילו, זו רמה אחרת של תותחיות.
‫איך שהוא משלב אלגוריות היסטוריות.
‫כלומר, המשחק הוא לנסות לנחש
‫מה יהיה הנושא של הארוחה כולה.
‫לא יודעים עד הסוף.
‫רגע. אתה אוהב את זה?
‫כן.
‫הוא מעליב אותך, בפועל.
‫לא. את לא מבינה.
‫זה קונספט.
‫אני יודעת מה זה קונספט.
‫תסמכי עליי. הוא מספר סיפור.
‫לכן האוכל שלו מרגש כל כך. ‫הוא לא סתם שף. הוא מספר סיפורים.
‫והכללים לא מעניינים אותו.
‫תקרא לי פשוטה, ‫אבל אולי יש כללים שצריכים לעניין אותך.
‫כמו, לא יודעת...
‫לתת לאנשים במסעדה אוכל.
‫יקירתי, אף אחד לעולם לא יקרא לך פשוטה.
‫אני מכינה לעצמי את הלחם.
‫באמת? לא ידעתי. ‫-כן.
‫כן. כלומר, הוא כפרי מאוד.
‫בסגנון איכרים. עם שמרים.
‫באיזה שמרים את משתמשת?
‫אני מכינה בעצמי מתפוחים.
‫כמובן שאת מכינה בעצמך שמרים מתפוחים.
‫שובבה שכמוך.
‫מיס בלום?
‫הנה עוד אמולסיה שבורה.
‫באדיבות השף סלואיק.
‫שלום. ‫-סלח לי.
‫הכול לטעמך, אדוני?
‫האמת שלא. תודה ששאלת.
‫תראי, האוכל מעולה ‫ואנחנו מבינים את הקטע הקונספטואלי,
‫אבל אפשר בבקשה לקבל קצת לחם?
‫וגם קצת נטול גלוטן לחבר שלי?
‫לא.
‫"לא"?
‫לא.
‫בסדר.
‫זה מתוחכם מאוד, ולא רציתי להשתמש בקלף הזה,
‫אבל את יודעת מי אנחנו, נכון?
‫כן.
‫כן? את יודעת מי אנחנו?
‫אני יודעת מי אתם.
‫אז את יודעת ‫שאנחנו עובדים עם דאג וריק, נכון?
‫לא, אתם עובדים אצל מר וריק.
‫בדיוק.
‫אז את יודעת, כולנו באותו צד.
‫אז פשוט תגניבי לנו קצת לחם.
‫בבקשה.
‫לא נספר לאיש, גברת.
‫אני מבטיח, בסדר? ‫-לא.
‫אמרת "לא"?
‫אמרתי "לא". כן.
‫טוב. ‫-טוב.
‫וואו. ‫-טוב.
‫זה הכול. תודה.
‫אפשר?
‫את לא צריכה... בסדר.
‫אתה תאכל פחות ממה שאתה רוצה ‫ויותר ממה שמגיע לך.
‫תענוג לשרת אתכם.
‫טוב, אני עדיין בקטוזיס, ‫אז אלה חדשות טובות.
‫בלי הלחם, זה ממש ממקד אותך.
‫זה ממש טעים. תחנטי אותי בזה.
‫את לא הולכת לטעום? ‫-לא.
‫לא? ‫-לא.
‫זה מעולה.
‫אני אקח ואוכל את זה. ‫-לך על זה.
‫זו הייתה תאונה.
‫זה קורה לטובים ביותר.
‫סליחה. זה היה...
‫אני מצטער מאוד.
‫לא נגעת באוכל שלך.
‫אין אוכל.
‫לא. זה אוכל.
‫אז יש עוד הרבה אוכל בדרך.
‫אני לא רוצה להתמלא. ‫-זה לא יהיה אפשרי.
‫תכננתי במדויק את המנות כדי להבטיח את זה.
‫אז את לא תתמלאי.
‫תאכלי, בבקשה.
‫התפריט הגיוני רק אם אוכלים.
‫אבל אמרת לנו לא לאכול.
‫לא לזה התכוונתי, גברתי.
‫ואת יודעת את זה.
‫תודה על הדאגה,
‫אבל אני לגמרי מסוגלת ‫להחליט מתי ומה אני אוכל.
‫תודה.
‫אלוהים, זה היה משפיל.
‫"משפיל"? ‫-כן.
‫טיילר, הבחור הזה שמוק.
‫בבקשה, לא.
‫אל תהיי כזאת גס רוח.
‫מה?
‫הוא ביקש ממך לאכול.
‫אני לא אוהבת את זה. ‫-רק תטעמי.
‫בבקשה.
‫צלחות עוד שלוש דקות, חברים!
‫כן, שף!
‫מנה שלישית
‫זה פינו נואר 2013 של "רוס קוב".
‫עשינו לו היפר-יציקה עם בלנדר מוט
‫כדי להעיר אותו מתרדמתו.
‫אלון מסלאבוניה, ‫טעמים עשירים של דובדבן וטבק,
‫ותחושה עמומה של ערגה וחרטה.
‫כן. תיהנו.
‫ערגה וחרטה.
‫מה שאני הכי אוהבת.
‫היא שוב נועצת מבטים. ‫מאיפה אנחנו מכירים אותה?
‫אנחנו לא.
‫היא באמת נראית כמו קלייר.
‫למה את אומרת את זה כל הזמן? זה לא נכון.
‫אתה לא חושב? ‫-היא ממש לא דומה לקלייר שלנו.
‫אותן פנים חולמניות.
‫אפשר בלי אובססיה? בבקשה?
‫אני יודע. היפותטית, אם היית מתפטרת...
‫כן.
‫...ואת לא,
‫למה היית מתפטרת?
‫מנהלת פיתוח שותפה.
‫ומה זה לעזאזל?
‫זה בפיתוח, אז הייתי מפתחת,
‫או עוזרת לפתח דברים...
‫איך זה עדיף על לעבוד בשבילי?
‫כי יש בזה עתיד. ‫-כן.
‫זה תאגידי... ‫-כן.
‫סוג אחר של עתיד. זה הגיוני?
‫בתאגיד... ‫-תודה לאל שזה רק היפותטי.
‫המנה הבאה נקראת "זיכרון".
‫וזה מה שהיא אמורה לעורר.
‫זיכרון.
‫אז תרשו לי לספר לכם זיכרון שלי.
‫כשגדלתי כילד בווטרלו, איווה,
‫ביום שלישי היה ערב טאקו.
‫כן!
‫טאקו של יום שלישי.
‫כן!
‫והגברת הזאת כאן.
‫זאת אימא שלי.
‫כפי שאתם רואים, היא שיכורה למדי.
‫זה לא חריג.
‫כשהייתי בן שבע,
‫יום שלישי אחד, אבא שלי חזר הביתה די שיכור.
‫שיכור מאוד.
‫גם זה לא היה חריג.
‫אימא שלי התרגזה וצעקה עליו, ובשלב זה
‫הוא החל לכרוך כבל טלפון סביב צווארה ‫והידק אותו.
‫בכיתי.
‫צרחתי, התחננתי בפניו שיפסיק.
‫כדי לגרום לו להפסיק...
‫נאלצתי לבסוף לדקור אותו בירך ‫עם מספריים למטבח.
‫את זוכרת את זה, אימא, נכון?
‫אני מניח שהייתי צריך ‫לדקור אותו בגרון באותו ערב.
‫אבל אנחנו לא כאלה חכמים כשאנחנו צעירים.
‫זה היה, כפי שאתם יכולים לתאר לעצמכם, ‫ערב טאקו בלתי נשכח במיוחד.
‫תודה לאל שהוא לא עשה זאת. ‫-מה זה היה?
‫תיאטרלי.
‫אהבת את זה?
‫כן, זה סיפור הרקע למה שעושה אותו שף-אומן.
‫אחי, לבחור הזה יש חוש הומור אפל.
‫הוא כזה אינטנסיבי.
‫אז יש לכם פה...
‫ירך עוף ברס אל פסטור בעישון ביתי
‫וטורטיות תוצרת בית ממסת מורשת.
‫אחת ממנות הדגל של הות'ורן.
‫תודה.
‫אנחנו משנים את התפריט שלנו כל הזמן,
‫אבל כפי שמיס בלום יודעת, ‫זו מנה קבועה מהיום הראשון.
‫היא, איך אמרת פעם...
‫שמה אותך על המפה.
‫שמה אותי על המפה.
‫איזו מפה זו בדיוק,
‫איני יודע.
‫בכל מקרה, בגלל שאנחנו תמיד מחדשים, ‫ואנחנו חוששים מחוסר רלוונטיות,
‫עדכון לקלאסיקה.
‫התמונות על הטורטיות ‫נעשו באמצעות מכונת חריטה בלייזר.
‫הפעם הראשונה שהשתמשנו בה.
‫אנו מקווים שערב הטאקו הזה ‫יעלה זיכרונות עזים אצל כולנו.
‫תיהנו.
‫ברור שהוא היה צריך להכין טאקו.
‫בבקשה.
‫מה זה, ליל?
‫מסעדות.
‫שביקרתי, וכולן נסגרו.
‫אז זו מעין בדיחה?
‫נראה לי.
‫ריצ'רד, מה אלה?
‫יום נישואין שמח
‫דברים של טאקו. בשביל הטאקו.
‫לא, התמונות.
‫אנחנו מופיעים בכולן.
‫זה אחרי שהסרת את המלנומה מהמצח שלך.
‫הנה התחבושת.
‫נחמד, לא? הם זכרו אותנו.
‫טיילר, זה אתה?
‫כן. כולן מהערב, ואני מצלם בהן.
‫אלוהים, מה הקטע שלו?
‫ידעתי. הוא שונא אותי.
‫לעזאזל. לא חשבתי שיהיה לו אכפת.
‫שאתנצל? ‫-תתנצל על מה?
‫קריאה לדוקטור סאנשיין
‫מה?
‫"קריאה לדוקטור סאנשיין".
‫אלוהים, שכחתי מזה.
‫תפקיד דבילי. תסריט גרוע.
‫אבל צילומים כיפיים.
‫אולי זו בדיחה כי אתם חברים, נכון?
‫כן, כן, את יודעת, חברים.
‫כלומר, האם יש לי חברים?
‫רגע.
‫חבר'ה, מה לעזאזל?
‫אלה...?
‫איך הם השיגו את זה?
‫איי קיימן ‫טופס אישור העברה
‫זה לא טוב.
‫סליחה.
‫אפשר לעזור, אדוני?
‫כן.
‫מה אלה, לעזאזל?
‫אלה טורטיות.
‫כן, ומה אלה?
‫אלה טורטיות
‫שמכילות את רישומי המס ‫של "אקו-ברייט" ומסמכים אחרים
‫שמראים כיצד החברה שלכם ‫יצרה חשבוניות עם חיובים מזויפים.
‫איך השגתם את זה?
‫מצטערת, אבל השף ‫לעולם לא חושף את המתכונים שלו.
‫את יודעת עד כמה נדפקתם?
‫אנחנו נסגור את המקום הזה עד הבוקר. ‫את מבינה?
‫לא, לא יהיה צורך.
‫תיהנו.
‫וזה אתה ו...
‫מי האישה הזאת?
‫איך אני אמור לדעת? זה מזויף.
‫זו איזו בדיחה מטופשת.
‫זה טאקו מזוין, בסדר? זה לא יפגע בך. ‫-טאקו מזוין שעשוי להיות קביל משפטית.
‫יש לנו יכולת הכחשה סבירה,
‫ואם הם ינסו להסגיר אותנו...
‫נכון! ‫אם הם יסגירו אותנו, הם יסגירו את וריק.
‫ואז הם יידפקו בדיוק כמונו. ‫נכון? אז אנחנו בסדר.
‫נכון?
‫כן. ‫-אנחנו בסדר. כן, על הזין.
‫אסור להם לצלם אותך בלי הסכמה.
‫תפסיקי לדבר ותני לי לחשוב.
‫אני חייב לתקן את זה איכשהו. חייב.
‫אתה יודע איך תתקן את זה? תחזיר את המנה.
‫סליחה.
‫סליחה, אדוני, היי. ‫-מרגו!
‫הקשת אליי באצבעות הרגע?
‫את יודעת כמה זמן אני מנסה להשיג פה שולחן?
‫לא, ולא אכפת לי.
‫לא מחזירים מנות למטבח הזה, חתיכת ילדה.
‫מודים להם שנתנו לך להיכנס.
‫איך קראת לי הרגע? ‫-קראתי לך ילדה,
‫כי ככה את מתנהגת.
‫טיילר, אתה צריך להתנצל בפניי עכשיו.
‫אתה לא יכול לדבר אליי ככה.
‫האמת שאני יכול, כי בוקר טוב, אני משלם. ‫אז אולי תשתקי ותאכלי.
‫אלוהים.
‫זה מדהים. את חייבת לטעום.
‫לא, תודה. אל תיתן לי להפריע.
‫מיס מילס?
‫איך אוכל לעזור לך?
‫אני מחפשת את שירותי הנשים.
‫הם פה.
‫תודה.
‫מה יש מאחורי הדלת הכסופה?
‫משהו מיוחד מאוד.
‫לא, אסור לך...
‫אתה לא אמור להיות פה.
‫הייתי רוצה לדעת באופן ספציפי
‫ממה לא נהנית במנה האחרונה.
‫בקושי אכלת.
‫למה?
‫אני צריך לדעת. למה את לא אוכלת?
‫למה אכפת לך?
‫אני לוקח את העבודה שלי ברצינות רבה, ‫ואת לא אוכלת.
‫וזה פוגע בי.
‫כנראה שאני פשוט לא רעבה כל כך.
‫אמרתי לך מי אני.
‫אני ג'וליאן סלואיק ואני השף כאן.
‫ומי את?
‫אני אשאל שוב. מי את?
‫אני מרגו מילס.
‫אז מאיפה את, מרגו?
‫אני מגראנד איילנד, נברסקה.
‫זה משפר את הרגשתך?
‫אתה רוצה את הכתובת ‫לקרוון של אימא שלי, אידיוט?
‫לא, לא מי שאת רוצה שאחשוב שאת.
‫מי את?
‫אני מרגו.
‫את לא אמורה להיות פה הערב. ‫-עוף לי מהדרך, בבקשה.
‫מנה רביעית
‫עדיין תיאטרלי מאוד, אבל מינימליסטי,
‫כמו היפנים, סגנון "מינימירסוטו".
‫אבל הוא התבדח, נכון? ‫-כן.
‫כלומר, בוא נדבר על הטאקו.
‫זה דיאלוג.
‫זה שובב.
‫אני מתרגש.
‫אנחנו מוכנים למנה הבאה.
‫שלדעתי תמצאו... ‫-סליחה.
‫אבל מה בדיוק קורה פה?
‫אתה מוכן לתת לי לסיים, בבקשה? זה בסדר?
‫תודה.
‫גבירותיי ורבותיי, ‫הכירו בבקשה את הסו-שף ג'רמי לאודן.
‫ג'רמי יצר את המנה הבאה.
‫היא נקראת "הבלגן".
‫ג'רמי גדל בספארקס, נבדה
‫ולמד במכון הקולינרי בהייד פארק.
‫מטרתו של ג'רמי, כפי שכתב במכתב נוגע ללב,
‫היה לעבוד אצלי כאן, בהות'ורן.
‫נכון, ג'רמי?
‫כן, שף.
‫ג'רמי מוכשר.
‫הוא טוב.
‫הוא טוב מאוד.
‫אבל הוא לא גדול.
‫הוא לעולם לא יהיה גדול.
‫הוא רוצה עד ייאוש את היוקרה שלי, ‫את העבודה שלי, את הכישרון שלי.
‫הוא שואף לגדולה, ‫אבל הוא לעולם לא ישיג אותה.
‫נכון, ג'רמי?
‫כן, שף.
‫כמוני בגילו,
‫ג'רמי זנח הכול כדי להשיג את מטרותיו.
‫כמו חיי, חייו הם לחץ.
‫לחץ ליצור את האוכל הכי טוב בעולם.
‫וגם כשהכול הולך כשורה, והאוכל מושלם...
‫והלקוחות מרוצים וכך גם המבקרים,
‫אין דרך להימנע מהבלגן.
‫הבלגן שאתה עושה מחייך,
‫מגופך,
‫משפיותך...
‫בכך שאתה נותן כל מה שיש לך ‫כדי לרצות אנשים שלעולם לא תכיר.
‫ג'רמי...
‫אתה אוהב את החיים האלה? ‫החיים האלה שחלמת עליהם?
‫לא, שף.
‫ואתה רוצה את החיים שלי?
‫לא את המשרה או הכישרון שלי.
‫את החיים שלי.
‫לא, שף.
‫גבירותיי ורבותיי, המנה הרביעית שלכם,
‫"הבלגן" של הסו-שף ג'רמי.
‫פאק!
‫אלוהים!
‫מה אתה עושה?
‫מה הבעיה שלך?
‫מה זה היה?
‫זה היה הלם. לא צפיתי את זה.
‫מה נסגר?
‫שבו, בבקשה.
‫הכול בסדר. ‫-בבקשה, הכול בסדר.
‫מה קרה? ‫-זה רק חלק מהתפריט.
‫זה חלק מהמופע.
‫זה מופע? ‫-זה מופע? זה לא...
‫בשביל זה שילמתם.
‫זה פעלול? מה זה היה?
‫זוהי חוויה בלעדית.
‫חזרו בבקשה למושבים שלכם. ‫-מה נסגר?
‫תודה רבה.
‫הוא מת?
‫זה בטוח היה מזויף... ‫-אל תזוזו.
‫תוכלי לשבת? ‫-כבר ראיתי אותם משתמשים בזה.
‫זה לא מצחיק.
‫מה לעזאזל?
‫זה אמיתי? ‫-מה קורה פה?
‫זה נראה אמיתי מאוד. ‫-לא, לא, לא.
‫זו סתם הצגה, נכון? ‫-על מה את מדברת, גברת?
‫הוא ירה בעצמו הרגע, בסדר?
‫זה נראה אמיתי מאוד, ליליאן. אמיתי למדי.
‫זו סתם הצגה. אומנויות הבמה.
‫באמת? ‫-כן. זה מה שהוא עושה.
‫זה חלק מהתפריט.
‫הבלגן
‫ירקות מבושלים בלחץ, ‫פילה צלוי, קונפי תפוחי אדמה,
‫ז'ו בקר, מח עצם
‫נוח על משכבך בשלום, ג'רמי לאודן
‫תאכלו!
‫תיהנו.
‫להכין מנה חמישית.
‫כן, שף!
‫טיילר, מה קורה פה?
‫ויש לנו פה קברנה פרנק ביו-דינמי
‫מחברינו ב"דומיין ברטון".
‫אין בו תוספת סולפיטים,
‫קצת ניחוחות משק,
‫והוא הולך נפלא עם חלבונים צלויים. תיהנו.
‫אנחנו הולכים. עכשיו.
‫אני צריכה לקחת את השל שלי.
‫תשכחי מהשל. קומי. ‫-אבל אני...
‫מר ליברנדט?
‫אנחנו הולכים. ‫-משהו לא בסדר?
‫אנחנו הולכים.
‫אין סירה לעזוב עליה.
‫אז אני אזמין מסוק.
‫זה יהיה קשה מאוד בלי קליטה.
‫זוזו מפה.
‫פשוט תעשה מה שהם אומרים, למען השם!
‫אני אטפל בזה.
‫תני לי לטפל בזה. ‫-באיזו יד, מר ליברנדט?
‫מה?
‫באיזו יד תטפל בזה? שמאל או ימין?
‫על מה את מדברת?
‫שאנחנו נבחר?
‫תבחרו מה?
‫בסדר גמור. יד שמאל.
‫הקמיצה.
‫תנו לי לצאת!
‫לא!
‫בחייכם, תעזבו אותו. ‫-מה אתם עושים?
‫תירגעו. תעזבו אותו! ‫-תעזבו את הזקן בשקט!
‫מר ליברנדט, אל תזוז, בבקשה.
‫מה אתם עושים?!
‫ריצ'רד!
‫תישארו לשבת, בבקשה.
‫מה ל...
‫מה קורה פה? תזעיקו לו רופא.
‫לעזור לך למצוא את הכיסא שלך?
‫יש שם אצבע. מונחת שם אצבע.
‫הבנאדם צורח מכאבים!
‫בבקשה, שב.
‫אדוני?
‫זה לא מצחיק, גברת! אלוהים!
‫הכול חלק מהתפריט.
‫אלוהים!
‫זה אמיתי, נכון? אני לא מסוגל.
‫אני לא יכול להיות בן ערובה. ‫-לך לדבר איתו! אתה מכיר אותו, נכון?
‫המצאתי את זה.
‫למה?
‫כי אני אוהב לזרוק שמות, זה למה, בסדר?
‫הטבעת של בעלך, גברתי.
‫תודה. ‫-על לא דבר.
‫טד. טד!
‫אני באמת חושבת ‫שכל העניין הזה הוא רק לטובתנו.
‫כלומר, לנו.
‫בגלל זה הוא שלח לי הודעה.
‫וזה מדהים. נכון?
‫המשחק מרהיב.
‫על מה אתה מדבר?
‫השף סלואיק רוצה לראות אותך במטבח.
‫גם אני יכול לבוא? ‫-לא.
‫לא, אני מצטער, אבל כולכם טועים.
‫למה אתה עושה את זה?
‫אתם פשוט טועים.
‫על מה אתה מדבר?
‫מי את?
‫מרגו.
‫קוראים לי מרגו.
‫שירתי הרבה מרגו. את לא מרגו.
‫לא.
‫מה זה משנה בכלל?
‫זה משנה כי התפריט הזה, רשימת האורחים הזו,
‫כל הערב הזה תוכנן בקפידה.
‫ואת לא היית חלק מהתוכנית.
‫וזה הורס הכול.
‫כדי להמשיך, ‫אני צריך לדעת איפה להושיב אותך.
‫איתנו, או איתם?
‫זה חשוב מאוד.
‫ואז תיתן לי לחיות?
‫לתת לך לחיות? לא!
‫ברור שלא.
‫את לא מבינה שזה יהרוס את התפריט?
‫כולנו הולכים למות הלילה.
‫נכון?
‫כן, שף!
‫אז, השאלה היא,
‫את רוצה למות עם אלה שנותנים, ‫או עם אלה שלוקחים?
‫אבל אני אמות בכל מקרה?
‫זה שרירותי.
‫לא, זה לא שרירותי. ‫אין במטבח הזה שום דבר שרירותי.
‫תבחרי, בבקשה.
‫ההחלטות אלה חשובות ‫והתפריט שלנו מתוזמן בקפדנות.
‫עוד רבע שעה, אעשה הפסקה בין המנות,
‫וזה הזמן שיש לך להחליט.
‫זה הצד שלנו או שלהם.
‫בינתיים, תחזרי בבקשה למקום שלך.
‫המנה הבאה מעולה.
‫צלחות עוד חמש דקות!
‫כן, שף!
‫אני אוהב את כולכם.
‫גם אנחנו אוהבים אותך, שף!
‫פאק! הוא הציע לך מנת מטבח?
‫מה היה בה? חלבון או ירקות?
‫חלבון או ירקות?
‫לעזאזל. זה לא הוגן.
‫למה את מקבלת מנת מטבח?
‫את מעשנת כל היום. ‫לא יכולה לטעום את זה בכלל.
‫מרענן חך ‫תה ברגמוט בר ותלתן אדום
‫אנחנו לכודים. בואו נתמקד. ‫מה הצעד הבא?
‫מה האפשרויות שלנו?
‫יש שומרים בדלת,
‫אבל אולי זו הצגה.
‫כן.
‫מישהו ראה במסדרון אם אנחנו יכולים...
‫חבר'ה. חייבים לעשות משהו
‫ואסור להיות פחדנים.
‫זה עבד בסרט שעשיתי בשם "התקיפה".
‫כשהם יוציאו סכינים ומזלגות ‫נסתער על המטבח, בסדר?
‫נראה לך שאנחנו יותר טובים מהם עם סכין?
‫איזו ברירה יש לנו?
‫אני לא יודע. ‫-אז מה? אנחנו...
‫על הזין שלי. אני אשבור את החלון.
‫כן! לך על זה!
‫פאק!
‫תרשה לי לעזור לך לחזור לשולחן.
‫פאק.
‫מצטער, אחי.
‫אלוהים. ‫-פאק.
‫יש פתגם.
‫"לפעמים כל מה שצריך זו כוס תה טובה."
‫למדתי את זה כשגדלתי בברטיסלבה.
‫גיליתי שלא רק שתה מרענן את החך,
‫הוא גם מרגיע אותך ‫כשאתה מתמודד עם אמיתות לא נעימות.
‫אבל לפני שנמשיך,
‫יש שאלות לגביי או לגבי הות'ורן?
‫שאלות כלשהן?
‫יש כאן ברגמוט, שף?
‫כן.
‫שף? ‫-כן?
‫נראה לי שאני מדבר בשם כולם כשאני אומר
‫שאני רוצה לדעת... ‫כלומר, אנחנו רוצים לדעת...
‫למה זה קורה, לעזאזל?
‫אני אגיד לכם.
‫חשבו על עצמכם ‫כעל מרכיבים בקונספט דגוסטציה.
‫מה? ‫-קונספט טעימות.
‫במובן הסמלי.
‫זו הדרך הטובה ביותר לתאר את זה, בעיניי.
‫אבל כל זה לא אמור להפתיע את רובכם.
‫מיס בלום.
‫ליליאן, אם יורשה לי, ‫תומכת מוקדמת ויקרה שלי,
‫יודעת את הנזק שהיא גרמה ‫לכל כך הרבה קריירות.
‫לא, לא. רק רגע, שף.
‫לא, לא, לא. את לא מדברת.
‫אני מצטער, שף.
‫אתה הסכמת לריאיון
‫עם ליליאן בלום. ‫-מה? מה?
‫והריאיון הזה יצר את המסעדה הזאת. ‫-אתה מאפשר את הזוהמה שלה.
‫אתה תומך בה.
‫אתה מגן עליה.
‫עוד אמולסיה שבורה, גברתי.
‫אהבת את זה ששלחתי לך הזמנה לערב הזה.
‫את זה שאני משתוקק לנוכחות שלך.
‫האגו שלך נופח.
‫אבל זה צפוי. ולא, גם את ניפחת את האגו שלי.
‫עשר דקות, מיס מילס.
‫בבקשה. בעלי צריך ללכת לבית חולים.
‫אני בסדר. רק תשחררו את אשתי.
‫סועדים קבועים נאמנים שלי.
‫כמה פעמים אכלתם כאן בחמש השנים האחרונות?
‫אני לא יודע. שש או שבע?
‫נראה לי שיותר מזה, דיק.
‫אחת עשרה. אחת עשרה פעמים.
‫רוב האנשים מרגישים שהם בורכו ‫אם הם אוכלים כאן רק פעם אחת.
‫מר ליברנדט, אנא ציין מנה אחת ‫שאכלתם בפעם האחרונה שהייתם פה.
‫אחת עשרה פעמים לקחתם את הסירה לכאן,
‫ואנחנו מציגים כל מנה בכל פעם ופעם.
‫אנחנו אומרים לכם בדיוק ‫במה אנחנו מאכילים אתכם.
‫תציין מנה אחת שאכלתם ‫בפעם האחרונה שהייתם פה.
‫או בפעם שלפני כן.
‫אחת. בבקשה.
‫בקלה.
‫מה?
‫בקלה.
‫זה לא היה בקלה, חמור.
‫זה היה הליבוט.
‫הליבוט מנוקד נדיר.
‫מה זה משנה?
‫זה משנה להליבוט, גברת ליברנדט.
‫ולאומן שעבודתו הופכת לחרא ‫בתוך המעיים שלכם.
‫אפשרתי לעבודתי להגיע לרמת מחיר כזו,
‫כך שרק לאנשים במעמד של הנוכחים בחדר הזה ‫תהיה גישה אליו.
‫ונפלתי בפח, ‫ניסיתי לספק אנשים שאי אפשר לספק אותם.
‫והיא הייתה הראשונה.
‫אבל זו התרבות שלנו, נכון?
‫והמסעדה שלי היא חלק מהבעיה.
‫אתה אומר שזו המסעדה שלך.
‫אבל אם נדבר בכנות הערב,
‫היא לא.
‫אתה צודק. דאג וריק הוא משקיע האנג'ל שלי.
‫הוא הבעלים של האי והמסעדה הזאת.
‫ומאחר והות'ורן היא כל חיי,
‫אהיה חייב לומר שאני שייך לדאג וריק.
‫רק שעכשיו המצב קצת יותר מסובך
‫ואני הבעלים של דאג וריק.
‫אלוהים. ‫-אוי, אלוהים.
‫אלוהים אדירים.
‫היי, איך עוצרים את זה?
‫לא. ‫-בסדר? בבקשה, תפסיק.
‫תגיד איך לעצור את זה. נעצור את זה, טוב?
‫אי אפשר לעצור את זה. ‫-יש לנו כסף. רק תגיד כמה, וניתן לך!
‫פשוט תגיד מספר מזוין!
‫לא.
‫אני לא צריך את הכסף שלך.
‫הוא שמר על המסעדה פתוחה ‫במהלך הקורונה, חתיכת שמוק!
‫נכון.
‫והוא הטיל ספק בתפריט שלי.
‫הוא אפילו היה מבקש תחליפים
‫למרות העובדה שאין תחליפים בהות'ורן!
‫"מלאך נופל", בבקשה.
‫לא!
‫לא, לא!
‫מה לעזאזל?
‫לא. ‫-תקשיבו.
‫זה... ‫-אמרתי להקשיב.
‫לא! ג'וליאן!
‫זה מטורף לגמרי. ‫-אמרתי להקשיב.
‫לא...
‫תקשיבו.
‫זה פשוט מטורף. ‫-אמרתי להקשיב.
‫כן.
‫אתם שומעים?
‫ו...
‫הנה הוא שוקע.
‫שקט.
‫אתם שומעים את זה?
‫אתם שומעים את השקט הזה? ‫תקשיבו, אתם שומעים?
‫השקט הזה אומר...
‫שאני חופשי.
‫נגמר הזמן, מיס מילס.
‫השף ישוחח איתך עכשיו במשרדו.
‫יבוא.
‫החלטת?
‫כן.
‫ומה החלטת?
‫שצדקת.
‫אני לא צריכה להיות כאן.
‫ואני אומרת את זה בכבוד ‫כי אני בטוחה שאתה מבריק למדי,
‫אבל כל זה
‫לא נועד עבורי.
‫את לא בטוחה שאני מבריק, אז אל תגידי את זה. ‫זה שקר.
‫בסדר.
‫אני לא בטוחה שאתה מבריק.
‫ציפיתי ליותר.
‫לך תזדיין!
‫כנראה שאצטרך לקבל את ההחלטה בשבילך.
‫את שייכת לכאן, עם בני מינך.
‫ואיזה מין זה?
‫אנחנו העובדים השחורים.
‫חשבת שאני לא שם לב?
‫אני מזהה עמיתה לתעשיית השירות ‫כשאני רואה אחת.
‫מר ליברנדט. איך את מכירה אותו?
‫את בוחנת אותו כל הערב.
‫נראה לי שאתה יודע.
‫לא, אני לא.
‫אז הוא שילם על חוויה.
‫ואני רואה, מספק חוויות אחד לשנייה,
‫שלא קל לטלטל אותך.
‫אז איך הוא טלטל אותך?
‫הוא לא טלטל... ‫-מרגו.
‫הוא אמר להסכים עם כל מה שהוא אומר ‫ולשמור על קשר עין בזמן שהוא אונן.
‫וואו. ספציפי.
‫לא ממש.
‫לא הכי מקורי.
‫מה שטלטל אותי...
‫היה שהוא אמר לי להגיד לו שהוא אדם טוב
‫ושאני הבת שלו
‫ושהוא אוהב אותי, ואני אוהבת אותו...
‫אז הוא רומנטיקן.
‫אני לא צריך פרטים.
‫אני יודע מה זה לקוח גרוע.
‫כן.
‫את נהנית לספק את השירותים שלך?
‫כן.
‫נהניתי פעם, לפחות.
‫אתה נהנה לספק את השירותים שלך?
‫נהניתי פעם...
‫אבל כבר המון זמן ‫לא הייתה לי התשוקה לבשל למישהו.
‫ואני מתגעגע לתחושה הזו.
‫בואי איתי.
‫כולם מדוכאים כל כך!
‫גבירותיי ורבותיי, למנה הבאה שלנו,
‫בואו נצא לשאוף אוויר!
‫קדימה! החוצה!
‫בבקשה, אדוני. ‫-קדימה, החוצה.
‫אם נמצא סירה, נוכל לברוח.
‫גם לקוחות קבועים. קדימה.
‫לכו בעקבות השף.
‫שף, אשמח לדבר איתך רגע, שף.
‫קדימה! ‫-אחריך, בבקשה.
‫האורחים קודם.
‫ריצ'רד.
‫בואו אחריי.
‫אל אוויר הלילה השלו.
‫אל תפחדו.
‫אין ממה לפחד.
‫אולי יש סירה איפשהו ונוכל לצאת מכאן.
‫למה?
‫מה? ‫-למה לצאת מכאן?
‫על מה אתה מדבר?
‫אנחנו גמורים. ‫-זה בסדר.
‫לא. אנחנו נמות הלילה. כן. ‫-כן.
‫את המנה הבאה שלנו תציג הסו-שף, קתרין קלר.
‫ערב טוב לכולם.
‫לפני שלוש שנים, ‫ג'וליאן סלואיק ניסה לזיין אותי.
‫סירבתי לניסיון שלו.
‫שבוע לאחר מכן, הוא ניסה שוב.
‫ושוב, סירבתי.
‫אבל הוא לא פיטר אותי.
‫לא.
‫הוא השאיר אותי במטבח שלו, ‫וסירב להסתכל לי בעיניים
‫או לדבר איתי ישירות במשך שמונה חודשים.
‫הוא יכול לעשות את זה.
‫כי הוא הכוכב.
‫הוא הגבר.
‫המנה הבאה שלנו נקרא "איוולת הגבר".
‫אני מצטער.
‫פאק.
‫הסועדים הגברים שלנו,
‫אנו מציעים לכם כעת הזדמנות לברוח.
‫יינתן לכם יתרון של 45 שניות,
‫ואז חברי הצוות שלי ינסו לתפוס אתכם.
‫אם הם יצליחו...
‫טוב.
‫45 שניות מתחילות עכשיו.
‫תחזיקי. ‫-מה?
‫סליחה. בחייך. את יודעת שאני נוראי.
‫את מבקרת נפלאה.
‫אני אשלח עזרה. דבר ראשון.
‫למה?
‫אתן לכם לגשת לעניין.
‫תרצו להצטרף אליי בפנים?
‫מתחיל להיות קריר.
‫מכאן.
‫טוב.
‫בואו.
‫צאו!
‫מנה שישית
‫איוולת הגבר
‫סרטן דנג'נס, מי יוגורט מותססים, ‫אולווה מיובשת, אומבושי, אצות קלפ
‫תודה. ‫-תודה.
‫זה מעולה.
‫החמצמצות של האומבושי
‫וגלי ההתססה.
‫זה עשיר ועדיין נקי.
‫זה טעים מאוד.
‫כן, טוב...
‫פעם הייתה לזה הרבה משמעות עבורי.
‫זה טעים מאוד.
‫כן, זה ממש טעים.
‫את יודעת, האימוג'י עושה את זה.
‫אומבושי.
‫-אומבושי.
‫זה טעים מאוד.
‫את מוכשרת מאוד. ‫-תודה.
‫לרוב אני לא אוהבת קצף אבל...
‫אל תרוץ לידי, אחי!
‫לא, אתה רץ לידי!
‫זה יער גדול! עוף מפה!
‫תתרחק ממני! ‫-עוף מפה, אחי!
‫פאק.
‫אלוהים.
‫כן.
‫אז את מכירה את בעלי.
‫כן.
‫אני מכירה.
‫כן.
‫את יכולה לספר לנו.
‫כולנו באמת נמות הלילה?
‫זה לא יעבוד אם תחיו.
‫מה לא יעבוד? ‫-התפריט.
‫למה לא?
‫הוא צריך סוף ש...
‫שסוגר את הכול, קונספטואלית.
‫אחרת זה סתם טעים, ולמי אכפת.
‫את צריכה לפתוח מסעדה משלך.
‫נכון? ואני יכולה לעזור לך עם זה.
‫אני בטוחה, מיס בלום. ‫-באמת.
‫רק נצטרך לדבר על...
‫עניין המוות.
‫האמת שאני הצעתי שכולם ימותו.
‫אני גאה בזה מאוד.
‫מישהי רוצה יין? שיהיה. ‫-כן.
‫תודה.
‫שמעתי "קנאק".
‫פאק!
‫מנה מיוחדת לסועד האחרון שנתפס.
‫גרסה של ביצת פאסאר עם קרם פרש ומייפל.
‫ביצת פאסאר ‫ביצה, קרם פרש ומייפל
‫תיהנה. ‫-תודה.
‫לא שזה מעניין לכם את קצה הזרת,
‫אבל לא קוראים לי מרגו.
‫קוראים לי ארין.
‫ואני מברוקטון, מסצ'וסטס.
‫אז בבקשה.
‫המסיבה נגמרה.
‫בואו, רבותיי.
‫ברוך שובכם. ‫-מה קיבלתם?
‫אדוני? בבקשה.
‫סליחה. אני אקח את זה. תודה.
‫מיס בלום. בבקשה.
‫תרשה לי. לא, זה בסדר. זה בסדר.
‫הנה.
‫אוי, אלוהים.
‫איך הלך לך בחוץ?
‫מעולה. הפצצתי.
‫אני היחיד שהצליח לברוח.
‫אני מצטער. אני פשוט כישלון.
‫זה בסדר.
‫אני גונבת ממך כסף.
‫אני יודע.
‫אני יודעת שאתה יודע.
‫כתבתי ל"סוני" מכתב המלצה שלילי.
‫אני יודעת. כיתבת אותי.
‫חברים...
‫אני חושש שהתפריט שלנו ‫לא יכול להמשיך כמתוכנן
‫עד שנטפל בעניין לא פתור.
‫אתה.
‫אני?
‫אתה.
‫תגיד לי למה אתה פה.
‫כי רציתי... ‫-תבלע קודם.
‫רציתי לחוות את האוכל שלך, שף. ‫-ומה אמרו לך?
‫מה אמרו לך מראש?
‫אמרת לי שזה יהיה התפריט הטוב ביותר ‫שנוצר אי פעם.
‫נכון, ו...?
‫ושכולם ימותו.
‫"כולם ימותו."
‫היית אמור לבוא עם בת זוג.
‫זכור לי שהיית אמור לבוא עם בת זוג.
‫לא הגברת הצעירה שהגיעה הערב.
‫אז מה קרה לה? בת הזוג שלך?
‫היא נפרדה ממני, שף.
‫אז הבאת את מרגו.
‫למה?
‫כי אין לכם שולחנות ליחידים.
‫אז שכרת אותה בידיעה שהיא תמות.
‫כן. ‫-בן זונה פריבילג!
‫אני אהרוג אותך, טיילר!
‫תירגעי.
‫אי אפשר להאשים אותה, נכון?
‫בשמונת החודשים שהתכתבתי איתך,
‫נתתי לך, טיילר, גישה לעולם שלנו.
‫והשבעתי אותך לשמור על סודיות.
‫למה עשיתי את זה, לדעתך?
‫רצית אותי כאן כי... ‫-למה? למה?
‫אמרת שאני יודע הרבה על אוכל.
‫נכון. אתה לא כמו השאר, נכון?
‫כלומר, אתה יודע מה זה פקוג'ט. ‫-כן.
‫ידעת מה זה ברגמוט. ‫-כן.
‫טעמתי אותו. ‫-בהחלט.
‫כן, אבל זיהית אותו.
‫קלטת אותו. ‫-כן.
‫זה הרשים אותי.
‫באמת? ‫-כן, כן.
‫כלומר, אתה טבח.
‫טבחים שייכים למטבח.
‫נכון?
‫כן, שף!
‫כן.
‫בוא איתי. ‫-באמת?
‫אני? באמת?
‫כן, יש לי משהו בשבילך.
‫בסדר.
‫בוא הנה. זה אצל אלסה.
‫זה ז'קט שף.
‫באדיבות הות'ורן.
‫וואו.
‫יפה. ‫-תודה.
‫אתה נראה נפלא. נכון שהוא נראה נפלא, מרגו?
‫נכון שהוא נראה טוב? ‫-כן, שף!
‫מר חתיך.
‫אני אוסיף את השם שלך.
‫ט', י'...
‫י', ל'...
‫ר'.
‫תודה.
‫אני גאה בך. ‫-תודה, שף.
‫טיילר, עכשיו תבשל.
‫מה?
‫תבשל.
‫אתה טבח. אז תבשל. ‫-לא בטוח שאוכל לבשל פה.
‫תבשל. תבשל. ‫-עכשיו? אני לא...
‫תבשל! קדימה.
‫מה אתה צריך? יש לנו הכול.
‫נא לקום כדי לצפות בהדגמה. ‫-אל תפחד.
‫מה אתה רוצה...?
‫נא לקום כדי לצפות בהדגמה. ‫-בואו, בבקשה.
‫בבקשה. טיילר ידגים ‫את המומחיות הקולינרית שלו.
‫נא לקום כדי לצפות בהדגמה. ‫-כולם, בבקשה.
‫בואו, תתקרבו.
‫מה אתה צריך?
‫כרישה. ‫-תביאו לטבח כרישה. כרישה.
‫זו העמדה שלך. מה עוד?
‫ש...
‫שלשול? אתה רוצה שלשול? ‫-לא.
‫שאלוט. ‫-שאלוט עבור הפודי הגדול!
‫מר אוכל המדהים בכבודו! ‫-סליחה.
‫תתאספו פה. עלינו ללמוד מטיילר.
‫זוהי שיטת קיצוץ חדשה שבבורותנו, לא הכרנו.
‫מה עכשיו?
‫חמאה.
‫חמאה? כרישה ושאלוט מוקפצים בחמאה.
‫אני עד למהפכה קולינרית.
‫אתה רוצה חלבון?
‫כבש. ‫-כבש!
‫נראה לי שסיימתי, שף.
‫נראה לך שסיימת? אתה בטוח?
‫אולי תרצה לתקוע את זה בפקוג'ט.
‫לא.
‫וואו.
‫האמת שזה די...
‫גרוע.
‫הבולשיט של טיילר
‫כבש לא עשוי, ‫רוטב לא אכיל של כרישה ושאלוט בחמאה,
‫חוסר אחידות מוחלט
‫אתה הסיבה לכך ‫שהאומנות שלנו התרוקנה ממסתורין.
‫אתה מבין את זה עכשיו, נכון?
‫מצטער, שף.
‫בוא הנה. בוא.
‫בוא הנה.
‫כן, שף.
‫ועכשיו גם את חופשייה.
‫גבירותיי ורבותיי, ‫אני רוצה להתנצל בפני כולכם.
‫מה שראיתם עכשיו ‫לא היה אמור להיות חלק מהתפריט הערב.
‫אנו שואפים לשלמות...
‫שכמובן לא קיימת, וזו אמת שקשה לי לקבל,
‫אז תסלחו לי.
‫בואי איתי.
‫בזאת מסתכמת ההדגמה שלנו.
‫חזרו למקומותיכם.
‫תקשיבי.
‫נשארה רק עוד מנה מלוחה אחת בתפריט שלנו. ‫זה אומר שצריך להתכונן לקינוח.
‫בשביל הקינוח צריך חבית גדולה ‫שאמורה להיות שם בפינה.
‫את רואה חבית?
‫לא, אני לא. ‫-גם אני לא.
‫זה בגלל שהקולגה הרשלנית שלי, אלסה, ‫שכחה למנות מישהו שיביא אותה.
‫אז מרגו, את תביאי את החבית במקומה.
‫אני? ‫-כן. את זוכרת את בית העישון?
‫אולי... אני לא...
‫שף, אולי אחד מאיתנו צריך... ‫-מרגו היא אחת מאיתנו עכשיו, אלסה.
‫נכון, מרגו?
‫כן. ‫-"כן" מה?
‫כן, שף.
‫אלסה, תני לה את המפתח לבית העישון.
‫כן, שף.
‫לכי.
‫לכי!
‫סליחה.
‫סליחה, שף.
‫אדון סלואיק.
‫היי.
‫מה קורה?
‫תראה...
‫מה שאני באמת...
‫רק רציתי לומר, כי...
‫אני לא רוצה להתחצף או משהו,
‫אבל אני פשוט לא חושב שזה הוגן כל כך.
‫אולי.
‫אם...
‫אתה רוצה לדעת למה אתה נענש?
‫בטח.
‫ראיתי את הסרט "קריאה לדוקטור סאנשיין", ‫ולא נהניתי ממנו.
‫רגע, סליחה?
‫זה היה יום ראשון.
‫יום החופש היחיד שלי מזה חודשים.
‫היום היקר ביותר. היום בו הורשיתי לחיות.
‫וראיתי את הסרט "קריאה לדוקטור סאנשיין" ‫לבד בקולנוע.
‫תראה, לא אני ביימתי אותו. רק שיחקתי בו.
‫הזיכרון של הפנים שלך בסרט הזה...
‫וכשאני רואה אותך שוב עכשיו, זה רודף אותי.
‫זה משגע אותי.
‫מה קורה לאומן כשהוא מאבד את מטרתו?
‫זה מעורר רחמים.
‫לא, אתה צודק.
‫ומה לגביה?
‫איפה למדת?
‫בראון.
‫הלוואות סטודנטים?
‫לא.
‫אני מצטער. את תמותי.
‫בן זונה.
‫באמת?
‫אסור לאף אחד להיכנס לביתו של השף.
‫את חושבת שאת מיוחדת?
‫הפרת את החוק הזה.
‫אני מטפלת בלקוחות ‫כדי שהשף יוכל לטפל בתפריט.
‫את מהווה מטרד מהרגע שהגעת.
‫אני מצטערת.
‫אבל אם אפשר לשאול...
‫למה שתמותי למענו?
‫את לא תחליפי אותי.
‫להחליף אותך?
‫תסמכי עליי, אני לא...
‫לא, לא. לא!
‫פקוג'ט פלוס
‫תפסיקי!
‫מספיק!
‫הוא לא סיפר לי על החבית.
‫לא שכחתי.
‫אלוהים!
‫ב"טנטלוס" יש שף בחוד החנית
‫מאת ליליאן בלום
‫עובד החודש של "המבורגר האווי" ‫אוגוסט 1987 - ג'וליאן סלואיק
‫נשיקה לטבח
‫אלוהים.
‫הלו?
‫"יום הולדת שמח
‫"יום הולדת לברייס"
‫אמרת להם שזה יום ההולדת שלי?
‫זה נראה מצחיק לפני שלוש שעות.
‫תודה.
‫תשאירי אותה שם
‫ושבי במקומך.
‫אני רוצה שתביני משהו, מרגו.
‫אני מפלצת.
‫לא, הייתי מפלצת.
‫וזונה.
‫אבל הערב, כל מה שאני עושה הוא טהור.
‫נטול אגו.
‫וסוף סוף, הכאב כמעט נעלם.
‫ידי השף.
‫ידי אזבסט.
‫אני יכול לקחת כלי ברזל יצוק מתנור חם ‫לשולחן שלך בלי שום הגנה.
‫אני כבר לא יכול להיפגע, מרגו.
‫כפי שאמר ד"ר קינג, ‫"בעזרת ניסיון כאוב, אנו יודעים
‫"שהמדכא לעולם לא מעניק חופש מרצונו.
‫"המדוכא חייב לדרוש אותו."
‫הוא ציטט הרגע את מרטין לותר קינג?
‫כן. ‫-כן, בהחלט.
‫מה?
‫אני מבין שמצאת את מכשיר הקשר שלנו.
‫פנו את חדר האוכל מיד!
‫זו סירה!
‫קראת למישהו?
‫זו סירה. ‫-זו סירה.
‫מה? מה את עושה?
‫בעדינות! ‫-מה אתם עושים לאיש הזה?
‫אחי, תהיה עדין!
‫תהדק, תהדק.
‫טוב.
‫אתם תתפתו לבקש ממנו עזרה.
‫להתחנן, אפילו. ‫-לא, לא.
‫זה יהיה לא חכם. הוא לא יכול לעזור לכם.
‫תשאלו את עצמכם שני דברים.
‫אחת, אם אתם באמת רוצים להיות אחראים ‫למותו של אדם חף מפשע.
‫ושתיים, תשאלו את עצמכם, כל הערב הזה...
‫למה לא ניסיתם להיאבק בנו יותר?
‫כדי לצאת מכאן?
‫בכנות, כנראה שיכולתם.
‫נקודה למחשבה.
‫ערב טוב, אדוני השוטר. איך נוכל לעזור לך?
‫קיבלתי דיווח על הפרעה.
‫כאן?
‫איזה סוג של הפרעה?
‫אלימה.
‫אתה הבעלים? ‫-אני השף הראשי.
‫הבעלים התחלף לאחרונה, אבל זה סיפור אחר.
‫אני לא רוצה להיות גס רוח, ‫אבל כפי שאתה רואה,
‫אנחנו באמצע הסרוויס.
‫מישהו פה שידר אות מצוקה בתדר הגבוה הלילה?
‫אנחנו לא נוהגים להגיש לסועדים שלנו
‫רדיו בתדר גבוה עם הארוחה.
‫היי.
‫אתה...?
‫כן, כן, זה אני.
‫וואו. אני מעריץ גדול.
‫תודה.
‫אתה רוצה חתימה ממנו?
‫אני לא רוצה להפריע.
‫לא, לא. זה לא יפריע.
‫פשוט אין לי...
‫יש לנו עט.
‫קדימה.
‫כן.
‫תודה.
‫איך קוראים לך? ‫-דייל.
‫דייל. מה קורה, דייל?
‫היי.
‫אתה נהדר.
‫אשתי ואני, אהבנו את...
‫איך זה נקרא? הסרט שבו אתה משחק מנתח?
‫כן.
‫"קריאה לדוקטור סאנשיין".
‫כן! מעולה.
‫בבקשה.
‫תודה רבה.
‫טוב.
‫שוב סליחה שהפרעתי לכם.
‫אני הולך עכשיו.
‫על כל מה שאתה עושה, תמיד.
‫תודה לך על השירות.
‫תעזור לנו
‫ידיים על הראש! כולם! עכשיו!
‫לא, לא. אתה צוחק.
‫אתה צוחק.
‫אני לא צוחק, אדוני.
‫בחייך. ברור שיש פה אי הבנה.
‫תעזור לנו!
‫כן! כן! ‫-הוא רוצה להרוג את כולנו!
‫תחזרו למקום שלכם עכשיו!
‫הוא משוגע לגמרי!
‫תחזרו לכיסאות עכשיו.
‫שקט! תחזרו למקום שבו הייתם.
‫לשבת. עכשיו!
‫שקט!
‫זה הוא! זה הוא! ‫-הוא!
‫כולם! ‫-הוא רוצה להרוג את כולנו!
‫אל תדברו!
‫אתה.
‫על הברכיים עם ידיים מעל הראש. עכשיו.
‫כן!
‫תודה!
‫נדפקת!
‫כן! כן! כן!
‫אלוהים!
‫גם כל שאר המזדיינים האלה איתם. זהירות.
‫תירגעו! ‫-לך תזדיין!
‫תישארו רגועים. ‫-לך תזדיין!
‫שאף אחד לא יזוז עד שאגיד.
‫לא לזוז!
‫לא! ‫-מה אתה עושה?
‫היי, היי, היי.
‫הוא, הוא! ‫-לא!
‫תודה, דייל. תודה.
‫עבודה טובה.
‫אז במטבח כולנו עובדים יחד, ‫או ששום דבר לא עובד.
‫אנחנו עובדים כצוות.
‫את...
‫מרגו מנברסקה.
‫בגדת באמון המקודש בינינו.
‫והפגנת חוסר אכפתיות במלאכה שלך.
‫טעיתי.
‫את אכלנית. את לוקחת.
‫כמו כל השאר.
‫מנה אחרונה! צלחות עוד חמש דקות!
‫כן, שף!
‫אני לא אוהבת את האוכל שלך.
‫מה אמרת?
‫אמרתי שאני לא אוהבת את האוכל שלך
‫ואני רוצה להחזיר אותו.
‫אני מצטער לשמוע.
‫מה לא לטעמך באוכל שלי?
‫בתור התחלה,
‫הוצאת את ההנאה מהאכילה.
‫כל מנה שהגשת הלילה ‫הייתה איזה תרגיל אינטלקטואלי
‫ולא משהו שבא לך לשבת וליהנות ממנו.
‫כשאני אוכלת את האוכל שלך,
‫יש לו טעם כאילו הוא נעשה בלי שום אהבה.
‫זה מגוחך. אנחנו תמיד מבשלים באהבה.
‫נכון? ‫-כן, שף!
‫כולם יודעים שאהבה היא המרכיב החשוב ביותר.
‫אז אתה משלה את עצמך.
‫בחייך, שף. ‫חשבתי שזה ערב של אמיתות לא נעימות.
‫זו אחת מהן. אתה מבשל באובססיה,
‫לא באהבה.
‫אפילו המנות החמות שלך קרות.
‫אתה שף.
‫המטרה היחידה שלך בעולם הזה ‫היא להגיש לאנשים אוכל
‫שאולי הם באמת יאהבו, ואתה נכשלת.
‫נכשלת
‫ושעממת אותי.
‫והחלק הכי גרוע הוא...
‫שאני עדיין ממש רעבה.
‫את עדיין רעבה?
‫כן.
‫כמה רעבה?
‫גוועת.
‫מה מתחשק לך?
‫מה יש לך?
‫הכול.
‫אתה יודע מה ממש בא לי?
‫תגידי לי.
‫צ'יזבורגר.
‫כן, אנחנו יכולים להכין צ'יזבורגר.
‫צ'יזבורגר אמיתי.
‫לא איזה קשקוש אוונגרד מפורק.
‫צ'יזבורגר אמיתי.
‫אני אכין לך צ'יזבורגר טוב ומסורתי מאוד.
‫לא נראה לי שאתה יכול.
‫אני אגרום לך להרגיש ‫כאילו את אוכלת את הצ'יזבורגר הראשון שלך.
‫הזול, שההורים שלך ‫בקושי היו יכולים להרשות לעצמם.
‫תראה לי. ‫-איזו מידת עשייה?
‫מדיום. גבינה אמריקאית.
‫גבינה אמריקאית הכי טובה לצ'יזבורגר
‫כי היא נמסה בלי להתפרק.
‫כמה זה יעלה לי?
‫9.95.
‫זה מגיע עם צ'יפס?
‫נילס. ‫-כן, שף?
‫הצ'יפסר עוד דולק? ‫-כן, שף.
‫מסולסל או חתוך דק?
‫עכשיו, זה...
‫צ'יזבורגר.
‫כן.
‫זה באמת צ'יזבורגר.
‫לצערי, אני חוששת שהיו לי עיניים גדולות.
‫אני מבין.
‫אפשר לקבל את השאר לקחת?
‫רק רגע, בבקשה.
‫מנה נוספת: ‫צ'יזבורגר
‫פשוט צ'יזבורגר עשוי היטב
‫צ'יזבורגר אחד לקחת.
‫ושקית מתנה.
‫תודה שסעדת ב"הות'ורן".
‫תודה לך...
‫על הכול.
‫לפני המנה האחרונה שלנו, ‫יש את עניין החשבון.
‫אין אצלנו טיפים, אז השירות כלול במחיר.
‫ותיהנו משקיות המתנה שלכם.
‫יש שם כמה דברים טובים.
‫חוברת של הספקים המקומיים שלנו,
‫קצת גרנולה תוצרת בית,
‫אחת מאצבעותיו של דאג וריק
‫ועותק של התפריט של הערב.
‫לא, לא.
‫זה על חשבון המגזין.
‫אמרתי לך שלא תלכי.
‫אז, שוב...
‫תודה שסעדתם איתנו הלילה.
‫אתם מייצגים את חורבן האומנות שלי
‫והחיים שלי,
‫ועכשיו תזכו להיות חלק מהם.
‫חלק ממה שאני מקווה שהיא יצירת המופת שלי.
‫ועכשיו, מנת הקינוח שלנו ‫היא משחק שובב על קלאסיקה של אוכל מנחם.
‫הס'מור.
‫המתקפה הפוגענית ביותר ‫על החך האנושי אי פעם.
‫שוקולד שמיוצר באופן לא מוסרי ‫ומי סוכר קרושים
‫כלואים על ידי גרהאם קרקר תעשייתי.
‫זה כל מה שלא בסדר בנו, ‫ועדיין, אנחנו מקשרים את זה לתמימות.
‫לילדות.
‫לאימא ואבא.
‫אבל מה שמשנה את הזוועה המזוינת הזאת זו אש.
‫אלוהים.
‫הלהבה המטהרת.
‫היא מזינה אותנו, מחממת אותנו,
‫ממציאה אותנו מחדש, מחשלת...
‫ומשמידה אותנו.
‫עלינו לאמץ את הלהבה לחיקינו.
‫אלוהים אדירים! בבקשה.
‫עלינו להיטהר.
‫להתנקות.
‫כמו קדושים מעונים
‫או כופרים.
‫אנחנו יכולים להיטמע...
‫ולהיווצר מחדש.
‫תודה.
‫אני אוהב את כולכם!
‫אנחנו אוהבים אותך, שף!
‫ס'מור
‫מרשמלו, שוקולד, גרהאם קרקר, ‫סועדים, צוות, מסעדה
‫התפריט
‫תרגום: עומר גפן NDG Studios