DEȘERTUL ARABIEI, YEMEN, PĂMÂNT
Dumnezeule.
INVAZIA EPISODUL 1 - ULTIMA ZI
Curaj. Nu e o tragedie.
Gândește-te la tot timpul pe care o să-l petreci cu mine.
Nu e sfârșitul, dragule.
Ai grijă azi acolo. Dacă mori, te omor.
Primesc mai mulți bani dacă te retragi decât din pensia de urmași.
Despre ce vorbim ?
Dumnezeu este bun.
Planul Lui drept e să vă insufle speranță, să vă lumineze calea.
Vă voi citi un verset din Romani.
Un bun exemplu, fiindcă vorbim de viitorul vostru.
Ia te uită.
- Nici măcar n-am plecat încă. - Trebuie să semnezi astea.
Ultima zi a șerifului Tyson.
Deja încearcă să te facă să dispari.
La naiba.
Ben Shelton a sunat. Se tot întrerupea,
dar a spus că a fost furat camionul mamei lui.
În regulă.
Niște drogați, ascultați ce vă spun. I-au furat mașina mamei.
Cine ?
Nepoții mei imbecili.
- Cal și Chet ? - De ce ești atât de sigur că au fost ei ?
Logică pură, e a patra oară când o fac.
Bine. Grady, spune-i lui Tammy să dea în urmărire camioneta,
și spune-i lui Suthers să-i aducă pe băieți la biroul meu.
N-o să-i găsiți așa ușor. Nu sunt în rulota lor.
Am sunat la A&P, Trevor a spus că n-au venit la muncă.
L-am sunat pe ofițerul lui, a spus că Chet a lipsit de la testul de urină de dimineață.
Băieții sunt de negăsit.
Pun pariu pe viața mea că are legătură
cu fiul idiot al lui Fulton cu care s-au încurcat.
Păi...
...sunt sigur că vor apărea mai devreme sau mai târziu.
Acum zece ani ai fi trimis toți agenții pentru așa ceva.
Un camion furat.
Acum, dintr-o dată, e ceva normal.
Nu e corect, Jim Bell.
Disperarea a transformat orașul ăsta.
Ce e, șerifule ?
Șerifule ?
Scara aia nu e solidă, Jim Bell.
LONG ISLAND, NEW YORK, USA, PĂMÂNT
Cum ai crescut atât de mare ?
Cred că e o combinație de mâncare și somn.
Pot să mă întorc la somn ?
Da. Da. Sigur.
După ce te îmbraci, servești micul dejun, te duci la școală...
...te întorci acasă, îți faci treburile, temele pentru acasă,
și o săruți de noapte bună pe mama ta.
- Nu, nu ! - Nu te poți ascunde de monstrul gâdilici.
- Nu ! - Nu te poți ascunde.
Nu te poți...
Bună dimineața, dragostea mea.
Știi cine mai doarme ?
Haide.
Trezește-te, monstrule.
Știți ce face monstrul când e deranjat din somnul lui ?
Ce ?
Respiră...
...foc cu respirația lui de dimineață !
Te-am prins.
- Nu ! Nu. - Ce crezi ? Să le mănânc ?
- Categoric. - Nu !
- Da ? - Da.
- Vino aici, atunci. Vino aici. - Nu !
- Și tu vei fi sărutat și mâncat de mine ! - Nu !
- Te mănânc ! Te mănânc ! - Nu ! Nu ! Nu !
O să-mi lipsească răsăritul.
TOKYO, JAPONIA, PĂMÂNT
Știu că urăști despărțirile.
Așa că... te iubesc.
Ai emoții ?
Emoții ?
Ce crezi că o să-ți lipsească cel mai mult ?
Greutatea lucrurilor.
E o mare onoare și un imens privilegiu de a ne alătura
Stației Spațiale Internaționale pentru următoarele 12 luni.
Va fi una din cele mai îndelungate șederi pe ISS.
Unul din obiectivele misiunii noastre
e de a studia efectele călătoriilor spațiale de lungă durată asupra corpului uman,
informații esențiale necesare
planificării unor misiuni mai lungi pe Marte și mai departe în spațiul cosmic.
De ce Murai-san s-ar întâlni cu Meguru Seki ?
Ar putea avea orice bărbat din lume.
Chiar și pe tine.
Nici măcar nu e un actor bun.
Ai văzut Emperor Hit Man 3 ?
A fost groaznic.
Poate că sexul e bun.
Nu poate fi chiar atât de bun.
O să fie la 400 de km distanță de Pământ.
Hei, ce faci ?
Mută piesa neagră aici, computerul va face mutarea asta, tu muți aici.
Apoi computerul va muta aici.
Muți piesa neagră aici.
Și ai câștigat !
Ești o idioată.
Yamato-san, avem nevoie de tine.
Aproape am terminat.
Avem nevoie de tine acum.
Eu rămân aici atunci.
Unul din sistemele de comunicații de rezervă pare să se fi defectat.
Căpitane Murai.
Ea e Mitsuki Yamato, Comunicații.
Ne-am întâlnit undeva ?
Nu.
Ești sigură ?
Îmi pari cunoscută.
Yamato-san va efectua un diagnostic rapid.
În cazul improbabil în care comunicațiile s-ar întrerupe,
voi instala o reducție virală.
Va transmite un mesaj către ISS.
Astfel sistemul își va reveni imediat.
Mereu e nevoie de o femeie să ducă o treabă la bun sfârșit.
Bine, efectuez testul.
Uită-te la monitor, te rog.
Mă vezi ?
Te văd.
Cum sunt imaginile ?
Perfecte.
Mă auzi ?
Da.
Și acum ?
Da.
Și la această frecvență,
poți înțelege ce spun ?
O să-mi lipsească...
"O să-mi lipsească... răsăritul."
E totul în regulă ?
Da, totul e bine.
Ce naiba s-a întâmplat aici ? A explodat un laborator de metamfetamină ?
Crezi că aveau un laborator de droguri în mijlocul unui câmp cu porumb ?
Odată am văzut un laborator de droguri în mijlocul unui Chuck E. Cheese.
Nimic nu mă mai surprinde.
Nu cred.
Asta pare...
Pare ceva deliberat.
Fii atentă la asta.
Urmele de cauciuc par proaspete.
Berea e încă deschisă. O jumătate de zi, aș zice.
S-au drogat, au distrus camionul mamei. Ce-au încercat să facă ?
Să îngroape dovezile, să fugă ? Știau că mama o să-i muștruluiască ?
Și au lăsat banii aici ?
Nu.
Șerifule ?
Șerifule !
Haide.
Mami !
Scumpo.
Scumpo. E în regulă. E în regulă. Mama e aici.
- Mamă ! - Luke ! Luke !
Uită-te la mine.
- Ce s-a întâmplat ? - Nu știm încă.
Copiilor le curgea sânge din nas.
El e singurul care n-are nimic.
Ar putea fi azbest sau plumb. CDC e pe drum.
Între timp, toți sunt sfătuiți să evacueze imediat școala.
Bine, urmați-mă. Urmați-mă. Mami e aici.
Urmați-mă. E în regulă, scumpo. E în regulă.
Ce naiba e asta ?
Unde e Daniel ?
Șerif Alzheimer. Adjunct Cioară.
Ce naiba faceți aici, retarzilor ?
Ți-e dor de noi, băiete ?
Nu văd niciun mandat, nu ne puteți aresta.
Îi căutăm pe Cal și Chet Griffin.
Pe cine ?
Le-am vizitat rulota.
Știm că ai fost acolo, făcând scandal și țipând.
Ai fost după bani ?
Am fost aici toată noaptea.
Am... șapte martori care pot confirma.
Câți bani îți datora Cal ?
Cine naiba e ăla ?
Știi, e ciudat.
Tata mereu râdea când te vedea venind,
cu mica ta sirenă.
"Ce rost are ?" spunea.
Și acum uită-te la tine. Ești bătrân.
Trist.
Nu mișcați, imbecililor !
- Unde sunt ? - Nu știu, omule.
Nu ne-am atins de ei, bine ?
Căutați unde nu trebuie.
Multă lume îi urăște pe băieții aia.
Mereu puneau la cale ceva. El și prietena lui curvă.
Lumea e mai bună fără ei.
Mincinosul ăla ordinar ar fi trebuit să mă ia cu el.
Să te ia cu el ?
În Mexic.
Cal și fratele lui imbecil aveau datorii în tot statul,
și toți veneau după bani. Nu doar Daniel.
Nu.
A fost răpit. Amândoi au fost. Și o să-i găsesc.
N-au fost răpiți. E doar o altă escrocherie.
Nenorocitul ăla mereu pune ceva la cale.
Ideile lui de rahat.
Nu...
Nu știu ce credeți că se petrece, dar cu asta se ocupă.
Înșeală lumea.
- Nu știi despre ce vorbești. - Ăsta a fost planul de la început.
Și-a luat tălpășița.
Ceva nu se leagă.
N-ai ascultat ce-am zis ? Ăsta nu e un mare mister.
Băieții ăștia știu să facă un singur lucru, și au dispărut deja.
Au dispărut.
Ești bine, șerifule ?
Da.
Sunt bine.
Bună, ați sunat la Manny. Vă rog să lăsați un mesaj.
Știu că ești într-o ședință, iubitule.
Sună-mă când poți.
Spitalele mă sperie. Oamenii se îmbolnăvesc în spitale.
Scumpo, nu e adevărat. În spitale oamenii se fac bine.
Încearcă să respiri ușor pentru mine. Te va ajuta.
Inspiră. Expiră.
Inspiră. Expiră. Bine.
Nu pot.
Sunt prea speriată.
Bine.
Spune-mi ceva. Câți ani ai ?
Știi câți ani am.
Da, știu. Șase.
Unu, doi, trei, patru, cinci, șase. O lumânare pentru fiecare an.
Vreau să respiri adânc și să stingi fiecare lumânare una câte una. Bine ?
Una. Bine.
Două. Bine.
Așa te vreau.
Bine.
La ultima pune-ți o dorință.
Cum vă descurcați ? Bună, sunt dr. Lockhart.
Tu trebuie să fii Luke.
Nu-ți curge sânge din nas ?
Și Sarah ?
Ca prințesa din Mica prințesă, cu H la urmă.
Am auzit la știri despre asta.
Asistenta mea mi-a zis că ai efectuat o bifurcație radială în mașină ?
Posterioară și anterioară.
Am văzut o inflamație, dar probabil e de la înot.
E periculos să faci așa ceva în mașină. Ești doctor ?
Nu. Da. Am făcut facultatea de medicină.
Unde ?
La Harvard. Tu ?
Hofstra. În fine.
Pot să-ți spun că rezultatele sunt normale. Semne vitale, mucusul, saliva. Toate bune.
E doar o sângerare nazală. Știu că uneori te pot speria.
Cum de eu n-am pățit nimic ?
Probabil ești norocos.
Odihnește-te și bea suficiente fluide în următoarele două zile.
Mulțumesc, doctore.
Deci suntem bine ?
Sunteți bine.
- Mami ? - Da, scumpo ?
Mi s-a îndeplinit dorința.
- Mulțumesc. - Cu plăcere.
Poftim, mami. Ți-am făcut un ceai special.
Vino încoace. Vino să te îmbrățișez.
Ce se întâmplă ?
Nu-i nimic. Doar s-a luat curentul.
Dar nu plouă.
Tata e încă în oraș ?
Ăla nu e orașul.
Unde e tati ?
Bună, l-ați sunat pe Manny. Vă rog să lăsați un mesaj.
Decolăm în 17 secunde.
15, 14, 13, 12,
11, 10, 9, 8,
7, 6, 5,
4, 3, 2, 1.
Pornirea propulsoarelor pentru decolarea lui Hoshi-12.
10, 9, 8, 7,
6, 5, 4, 3, 2, 1.
Mereu mi-ai spus să nu te întreb cum te simți.
Întotdeauna am respectat asta și voi continua să o fac.
Dar dacă ar fi trebuit să aleg o zi în care să schimb asta, ar fi ziua de azi.
Vezi tu...
La fel cum preoții sunt aleși de Dumnezeu, și cei ce poartă insigna sunt aleși.
Pe parcursul vieții, un om al legii ajunge să înțeleagă de ce.
De ce a fost ales.
Uneori sunt mai multe lucruri. De cele mai multe ori e doar unul.
Un caz.
Un motiv pentru care suntem puși pe acest pământ.
Dar eu ?
După toți acești ani, după tot acest timp,
ce am realizat ?
Ai realizat multe lucruri.
Am lucrat odată la un caz, cu mult înainte să sosești.
Tata încă mai trăia, deși era cu un picior în groapă.
În fine, fetița asta, Gracie Clarke, a dispărut de la târgul bisericesc.
Avea doar șase ani.
Am crezut că acest caz, cel al lui Gracie Clarke,
va fi cazul meu, motivul meu.
Am adunat câteva probe,
și m-am dus lângă o cabană, aproape de râu,
care aparținea unui camionagiu pe nume Devlin.
Eram la cabană și am dat buzna. Devlin era în camion.
Și am văzut-o acolo, pe micuța Gracie...
legată de un fotoliu, mâncând biscuiți la cină,
colorând un Ghid TV sau ceva.
Dar e teafără. Nevătămată.
De ce n-am auzit niciodată povestea asta ?
Două zile mai târziu,
era planificată o paradă pentru ea, pe Strada Principală.
Trebuia să vină guvernatorul. Să-mi dea o medalie, ca tata.
În dimineața dinaintea paradei,
tatăl lui Gracie o duce la magazin, îi cumpără o înghețată,
un premiu, după tot ce-a suferit.
Și în drum spre paradă,
un tir pierde controlul
și se ciocnește de camionul tatălui lui Gracie,
și fata zboară prin parbriz.
A murit pe loc. Într-o clipă.
Adio paradă.
Adio medalie.
Adio fată.
Adio poveste.
Tu protejezi oamenii, șerifule. Mereu ai făcut-o.
Am crezut că la finalul carierei voi avea momentul meu de glorie.
Dar iată-mă la final, scumpo, și nu e nimic.
Nimic.
Până azi.
Până azi. Și acum mă gândesc...
toate aceste semne,
poate că Dumnezeu... îmi oferă ceva.
Ceva mai măreț.
A așteptat până-n ultima clipă. Și...
Poate că asta explică totul. Motivul existenței mele.
Trebuie să fie.
Nu ?
Mamă, ești bine ?
Unde suntem ?
A trebuit să fac un comision, scumpo.
Vreau să mă uit la Moana.
Faceți ce vreți.
Vreau ciocolată.
Eu vreau bomboane.
Cum a fost la muncă, dragule ?
Doamne, iubito.
M-ai speriat.
Cum a fost cina ?
A fost bună. A fost bună.
Tipii ăia beau prea mult, dar a fost în regulă.
Grozav.
Am știut că o să-ți fie foame, așa că ți-am pregătit cina.
Am mâncat deja.
Mereu îți place o gustare de noapte.
O să mănânc dimineață.
E ceva special și am ținut-o caldă. Hai, dragule.
Arată bine.
Nu-i așa ?
Mănânci și tu ?
Am semnat cu un client nou.
Ar fi trebuit să mă vezi, pe mine și pe Jim.
Toată lumea era acolo.
Și îți spun, îi aveam la degetul mic.
Ce-i asta, scumpo ?
E bună, nu-i așa ?
Mai bună decât ce gătești de obicei.
Are mai multă...
aromă.
E...
E o rețetă nouă pe care-am găsit-o.
Pe internet, dă-ți seama.
Cred că ăsta se numește...
"Bistecul bio a lui Mandy," sau ceva de genul.
Femeia asta din Great Neck...
postează tot felul de rețete delicioase.
E o bucătăreasă grozavă.
Doamne, am...
Am uitat cea mai bună parte.
Nu-i nimic.
Nu, nu. Ne trebuie.
Hai, mai mănâncă.
Sunt plin.
Mănâncă, scumpule.
Mănâncă.
Asta-ți place ?
De ce ?
Spune-mi, de ce ?
Fiindcă e blondă ?
Fiindcă e în formă ?
Fiindcă are sâni perfecți ?
Fiindcă e albă ?
De ce ?
Am făcut totul.
Ți-am dat totul.
Am renunțat la tot.
De ce ?
Pentru că nu e tu.
Și...
Eu cine sunt ?
Mami !
- Mami ! - Eu îl iau pe Luke.
Sarah ?
- Ce se întâmplă ? - Nu știu.
Nu știu. Ești bine ?
E în regulă. E în regulă.
Ești bine. Ești bine. Haide.
Sarah ?
CA SĂ AI MEREU RĂSĂRITUL NOSTRU DE SOARE
ȘI MIE O SĂ-MI FIE DOR DE TINE EȘTI SOARELE MEU
Vezi asta ?
Ce-i asta ?
Nu e nimic acolo.
Faceți liniște.
Liniște, vă rog.
Mulțumesc.
Dumnezeule mare, șerif Tyson.
Jim Bell, te rog.
Motivul pentru care suntem azi aici cu toții
e să onorăm cei 45 de ani în slujba acestui mare oraș.
Așa că am vrea să-ți oferim această cheie a orașului
și acest certificat de onoare al Proclamației orașului 851-B.
Șerifule, de ce nu citești ce spune ?
Mai întâi, vreau să...
Vreau să vă mulțumesc tuturor că ați venit, și...
vă mulțumesc, dnă primar Heller, pentru că ați organizat toate astea...
Asta este...
Este o zi grea. Dar una bună.
Cum îi place să spună lui Mary-Star...
"Ăsta nu e sfârșitul. E doar sfârșitul începutului."
Credeți-mă, restul vieții alături de ea mi se va părea o eternitate.
Nu. Nu.
În fine,
să văd dacă mai pot să citesc.
"Primarul din Idabel, Oklahoma, declară ziua de astăzi
Ziua Șerifului Jim Bell Tyson."
"Îl onorăm pe șeriful Jim Bell Tyson pentru cei 45 de ani de serviciu
și pentru o viață...
o viață dedicată datoriei, unui scop...
o viață și o carieră plină de sens."
Ești bine ?
Haide, nenorocitule. Arată-mi. Hai odată !
Chet ? Cal ?
Cal ?
Chet ?
Traducerea și adaptarea: jarvis