Sem normalna?
Neenakomeren utrip imaš.
- Možganska dejavnost je... - Nisem tega vprašala.
Čutim.
Njihov jezik.
Um mi zapolnjuje.
Dajva lepo počasi.
Česa se spomniš pri odhodu v džunglo?
Nisem bila v džungli.
Našla sem te.
Sama si odtavala tja.
Nisem bila v džungli.
V njih sem bila.
Spomnim se, ko sem sledila njihovim glasovom,
šla proti svetlobi.
Gledala sem dol na svet.
Matična ladja.
Tja vodijo portali.
Če se jih naučim nadzorovati, lahko skoznje pošljemo ljudi.
Nazaj moram.
Dejanje je lahko ponovljivo, če ima spomin.
Je tvoj nedotaknjen?
- Kakšen kraj je to? - Pekel.
Billy?
Me slišiš?
Sorodnik?
Nekaj takega.
General je rekel, da so jih takšne vrnili.
Vrnili? Hočeš reči...
Ljubi bog.
Felix?
Nels?
Dolores?
Jih je še kaj?
Ne, to so vsi. Teste izvajajo na njih.
Da vidijo, zakaj so jih poslali nazaj.
Klinc jih gleda. Domov te peljem, Billy.
- Vse vas. - Rose, ne gredo domov.
Poglej jih.
Zavarujte položaj! Ven!
Pogledat grem. Stran moramo.
Vsem, ki so prišli na postajo, ki so poklicali, sem obljubila,
da bom naredila, kar je treba. Vsi obrazi na vseh posterjih.
Zdaj veš, kje so. Povedala jim boš.
Kaj?
Da sem jih pustila?
Dobro veš, kako je izgubiti nekoga.
Ne bi dal vsega, da bi spet videl sina?
Ne v takem stanju.
Ljudje, ki si jim obljubila, imajo to, česar jaz nimam.
Imajo upanje. Razlog za boj.
Ne moreš jih vrniti v takšnem stanju.
Vsaj tu so lahko. Morda ugotovijo, kako jim pomagati.
Midva pa morava pomagati tistim, ki dejansko potrebujejo pomoč.
Prekleto.
Vrnila se bova sem, Trev. In ko se bova...
Bodo vsi šli domov.
Iti moramo!
Gremo.
Odložite orožje!
Na kolena!
- Nočemo težav. - Tišina! Na kolena!
Potisnite jih.
Imam pobegla zapornika...
Pusti ga!
Na kolena.
Gremo, na kolena! Na kolena!
- Si v redu? - Ja.
- Hvala. - Zahvali se mi, ko bomo zunaj.
- Vsakič mi je bilo jasneje. - Kaj pa zemljevid?
Skupaj smo ga skušali narediti.
Različno dojemamo svet vesoljcev.
- To ne more biti res. - Veš, kam moraš?
Risanje ne bi bilo smiselno.
Pridem.
Pred slabo uro sem bil tam.
Ne vem, kako, a potoval sem do matične ladje.
Zato sem sklicala sestanek. Informacije, ki jih je Caspar zbral,
zemljevidi, ki so jih naredili, prikazujejo sliko tiste ladje.
Vprašanje je, kako jo napademo.
Svetloba.
Zgoraj je svetloba. Močnejša od drugih.
Nočejo, da se ji približam, jo pa lahko vidim.
Mislim, da jih povezuje.
Če jih napademo...
Napademo vse.
Recimo, da se lahko vrneš.
Portal v Idabelu običajno vrača ljudi na isti kraj, v krater.
Pobira pa jih po naključju, nepredvidljivo je.
Tudi če bi ga našli, ga ne bi znali nadzorovati dovolj dolgo za varen vstop.
Upam, da amazonska ekipa lahko pomaga pri tem.
Članica je bila na ladji s Casparjem. Kmalu se bodo oglasili.
Varna območja na planetu so se skrčila.
Lovci-ubijalci desetkajo naše čete.
Nimamo se več kam zateči.
To vojno moramo spraviti v njihov svet.
Caspar?
Trevante?
Duh Caspar.
Roke v zrak, takoj!
To je bil ukaz!
- Čakajte, poznam ga. - General, kdo je to?
Trevante Cole, nekdanji Tjulenj.
V oporišče je vdrl. Se opravičujem.
Prej je prišlo do incidenta. Zato je bil poveljnik Cole v celici.
Ga smem odpeljati nazaj v celico?
Ne. Poznam ga.
V Londonu mi je pomagal.
Peljal me je v bolnišnico in pri tem tvegal lastno življenje.
- Brez njega ne bi bil živ. - Mislil sem, da si umrl.
Skoraj bi.
- Jamila me je našla. - Tudi ona je preživela.
- Gospa predsednica. - General, odpokličite vojake.
Prisluhnimo mu. Kako ste našli naše oporišče v Idabelu?
Caspar me je pripeljal sem.
- Risbe v njegovem zvezku. - Ga še imaš?
Samo to sem obdržal.
Zaradi njega sem vztrajal. Pripeljal me je do tega mesta, oporišča.
Vse je bilo v njem.
Vsi so me imeli za norega.
Zdaj pa si tam.
Jaz pa tu.
Vedel sem.
- Kaj? - Da se je vse to zgodilo z namenom.
Menda greste na ladjo s Casparjem. Če boste poslali vojake, grem zraven.
To ni Afganistan. Ni navadna misija.
Točno. Če pošljete vojake, ki ne vedo, kako razmišlja,
boste poslali napačno orožje.
Gospa, jaz sem tisti. Edini za to misijo.
- Svoje življenje bi mu zaupal. - Cenim to, ampak jaz mu ne.
Preveč smo garali, da bi misijo predali nekomu, ki ga ne moremo nadzorovati.
Imate polno vojakov, ki jih lahko nadzorujete. Mimo njih sem prišel.
To potrjuje vaše nespoštovanje avtoritete.
Lahko se vrnete v celico ali domov. To dvoje imate na voljo.
Ne bom kar odšel.
Torej greste nazaj v celico. General!
Ne. Čakajte!
Čas se nam izteka. Poslovi se, zdaj.
Nisva se utegnila posloviti.
Srečno.
Enako.
Si v redu?
Noče, da me uspavajo.
Noče niti, da poskusim.
Mogoče te ima rad.
- Bolj od vsega, tudi sebe. - Nisem prišla tako daleč obupat.
Rabi me tam zgoraj.
Ja. In če te mi rabimo tu spodaj?
Reči hočem...
Poglej risbo.
Stokrat sem jo pogledala. Tisočkrat. Kaj je z njo?
To naj bi bila ti, ne?
To pa je Casp?
On je na enem planetu, ti pa na drugem.
Rekla si, da Caspar ve, kaj prihaja. Njegove risbe so odgovor, sled, karkoli.
Zakaj bi bilo to drugače?
Zakaj bi narisal nekaj, če to ni bilo namenjeno?
Včasih tako dolgo strmiš v nekaj, da vidiš, kar hočeš videti.
Kar si želiš, da bi lahko bilo.
Vseeno ni resnično.
Naj si to še tako želiš.
Monty.
Pravim samo, da te rabimo.
Svet te rabi.
Samo to.
Ne veste, ali je Aneesha našla malo?
Ločili smo se. Če je meni uspelo priti ven, je morda tudi njej.
- Je kaj? - Poskusili smo vse frekvence.
Rachel, Rudi, Aneesha.
Še poskušaj.
- Mogoče imajo ugasnjene voki-tokije. - Samo mi smo še ostali.
- Vsi drugi so ujeti ali... - Ne veš tega.
- Moramo ohraniti upanje. - Realistični moramo biti.
- Iz Idabela moramo. - Ne moremo pustiti Sarah in Aneeshe.
- V objektu sta. - Ki je strogo varovan.
Iščejo nas. Poslušajte.
Aneesho smo spravili sem, pri tem pa izgubili ljudi.
Lahko le upamo, da je s Sarah, in ugotovimo, kaj bomo zdaj.
Clark.
To sem vzela enemu od vojakov.
Poškodovan je, a mogoče jim lahko prisluškujemo.
Mogoče mi ga uspe popraviti.
Vam pa povem, takoj ko bo možno, grem.
Kdorkoli se mi lahko pridruži.
Ne!
Čas se izteka, ga. Malik. Imamo le nekaj namigov o tem,
kaj ti vesoljci so in kako jih premagati. Črepinja je ena od njih.
Niste je hoteli dati od sebe. Gotovo veste, kako deluje.
Prosim, pomagajte mi.
Hčer ste mi odpeljali.
Zelo radi jo imate.
Kaj ste naredili za njeno preživetje?
- Prosim? - Od začetka invazije.
Ste kradli? Lagali? Še kaj hujšega?
Ja, sem. Za svojo družino.
Milijone družin moram ohraniti pri življenju.
Zato lahko materi vzamete otroka?
Bilo je potrebno. Če bi nam pomagalo dobiti vojno...
Ga. Malik, ko se borite proti pošastim, kar tudi delamo,
- včasih morate narediti kaj, kar se zdi... - Pošastno.
Prosim.
Obvarovala je mene in mojo družino. Zato sem jo obdržala.
Ne vem pa, kako deluje.
Reagira, ko je v bližini vesoljcev.
Lahko jih rani, ubije.
Ne vem pa, ali škodi tudi tej novi vrsti.
Ali vaš sin ve?
Vaša hči je rekla, da je on našel črepinjo in da ji lahko govori.
Če bi lahko govorili z njim, ga kontaktirali...
Odpeljite naju v celico.
Enega mojega otroka že imate. Ne dam vam še drugega.
Rekli ste, da ste dostopili do portala.
Če bi našli portal v Idabelu,
bi lahko dostopili do njega in ga držali odprtega, da bi skozenj poslali vojake?
Gdč. Jamato?
Se opravičujem.
- Moj um... - Pripravljeni bomo, gospa predsednica.
Dobro. Neki fant bo tvegal glavo, da se dobi z vojaki na ladji.
Če portal lahko pelje vojake tja, kot pravite, je to naša najboljša možnost.
Zato bodite pripravljeni.
Lahko ga nadzorujem, on mene ne more.
Hanley me spravlja ob živce z radiem.
Luke?
- Kaj je narobe? - Vesoljci. Čutim jih.
Tam so.
Zato prihajajo.
Čakaj.
- Iščite portal. - Poslušaj.
Bodite pozorni na leteča vesoljska bitja.
Izvedeli smo, da je nekje v Idabelu mogoče portal.
Vse enote naj so pozorne na vesoljski portal.
Tisto, o čem govorijo po radiu.
- Luke. - O portalu.
- Tu je. Vesoljci ga bodo prišli varovat. - Odločeno. Gremo.
Ne. Vojakom moramo pomagati.
- Od kdaj? - Luke, poslušaj.
Glasovali smo. Z Ryder bova ostala
in pomagala tvoji družini, drugi pa...
Odhajamo iz Idabela. Zdaj.
- Bežite? - Dovolj ljudi smo že izgubili.
Mislil sem, da jih rešujete.
Pozor, člani Gibanja!
Odložite orožje in počasi stopite skozi vrata.
Neupoštevanje velja za agresivno dejanje.
Imate 20 sekund.
- Ne bom se predal brez boja. - Mirno.
Luke! Kaj delaš?
Vem, kaj iščete.
Poba, ulezi se na tla.
Portal do matične ladje. Mojo pomoč rabite.
Ne vem, zakaj misliš, da lahko pomagaš, a umakni se od vrat.
Ne streljajte! Ubogali bomo.
- Ne, Luke? - Vsi na tla! Takoj!
- Poslušajte. - Luke.
Ne...
- Kaj dela? - Kaj mu je?
Pozor.
Za nami.
Tako...
Tako lahko pomagam.
Ti to delaš? Lahko jih ustaviš?
Več jih je. V krdelu potujejo.
Menda iščete nekakšen portal. Karkoli je, prihajajo ga branit.
Bi pozabili na prepir in združili moči?
Dajte mi generala Mitchlla. To ga bo zanimalo.
Gremo! Gremo!
Vsi ven!
Mami, kaj se dogaja?
V redu je, pikica. Vse je v redu. Nič ni.
Malik.
Kaj se dogaja? Smo v nevarnosti?
- Vesoljci so prodrli v Idabel. - Zakaj mi to pravite?
Iščemo portal, bitje, v tem mestu.
Vaš sin pravi, da ga vesoljci branijo.
- Kje je moj sin? - Z vojaki.
Kam ga peljejo?
Gospa, zunaj je nevarno.
Peljite naju do njega, pa vam bom pomagala.
Luke mi zaupa.
Mali, si prepričan, da so vesoljci tu in branijo tisto reč?
Vidim tisto, kar oni.
Hitri so.
Kam gredo?
V mesto.
General, poba pravi, da lovci-ubijalci gredo v mesto.
Pripravite se. Zdaj poskrbite za to.
Ves čas bom ob tebi.
Nisi sama tam.
Če si karkoli zapomniš, si zapomni to.
Spremljali te bomo
in ohranjali ravni, če bo s teboj šlo navzdol.
Ne vem, kaj se bo zgodilo na ladji, nekaj pa vem, Caspar.
To že dolgo vem.
Borec si.
Znaš preživeti.
Pomagali ti bomo.
To je kot v Izganjalcu hudiča. Če se jim glave začnejo vrteti, grem.
Ničesar ne vidim. Se še približujejo?
Kaj delajo s fantom?
Kaj? Kaj je?
General, nekaj se dogaja.
Vstani. Vstani, prijatelj!
Tu so.
- Razširite se! Gremo! - Teci!
- Hitro! - Gremo!
Hitro, hitro!
Trev, stoj! Kam greš?
Stran, stran!
Luke!
- Nazaj. - Pustite me!
- Nazaj! - Pustite me! Storite kaj!
Jih lahko zadržiš?
Ob tebi smo.
Si ti to naredil?
Oni so.
Našli so portal v Idabelu.
Ekipa je nared. Kaj pa ona?
Micuki?
Micuki, me slišiš?
Našli so portal.
Ga vidiš? Ga čutiš?
Povsod so.
- Išči uničenje... - Uničenje.
- ...vojake, mrtve vesoljce. - ...mrtve vesoljce.
Vidim.
Utrip je neenakomernejši.
EEG je ponorel. Sfenoidalen in subokcipitalen.
Rekli ste, da bo kos temu.
Če ne more stabilizirati sebe, tudi portala ne more.
To je naša možnost.
Dr. Castillo, je pripravljena?
Micuki.
Micuki, me slišiš?
Slišim te.
Lahko poskrbim, da je stabilna. Moj glas daj na maksimum.
Micuki, ne moreva se zanašati na tvoje dolgoročne spomine.
Ne vem dovolj o njih. Ne poznam podrobnosti.
Poznam pa najine spomine.
Vse.
Vsak trenutek.
Se spomniš, ko sva bili prvič v džungli? Rekla sem ti, da se dotakni prsti.
Se spomniš občutka prsti?
Kako si se nasmehnila, ko je sonce prodrlo skozi veje.
Občutek sonca na koži.
Rekla si: "Ko sem bila majhna, je bilo Sonce moja..."
Najljubša zvezda.
Spomni se občutka prsti v rokah in vonja po dežju.
Spomni se hladnega nočnega zraka in šviganja vetra skozi drevesa.
Umirila se je. Stabilizira se. Delovalo je.
Micuki,
še vidiš portal?
Ja.
Dobro.
Lahko pošlješ signal, da se odpre?
Kaj dela?
Kaj se dogaja?
Luke, si v redu?
Kako to ustavimo?
Jamila.
Ne.
Ničesar ti ni treba reči.
Hrani moč za tisto, kar te čaka.
Ne greš z menoj?
Naredila sem, kar sem si zastavila.
Našla sem te in te spravila sem.
Ksilonska kraljica mora braniti svoj planet, ne?
Ja.
S teboj bom. Vedno.
Kot si ti bil z menoj, ko si bil na drugi strani.
Ja.
Se vidiva v tvojih sanjah.
Ja.
Se vidiva.
Želim si, da bi bilo drugače.
Poskrbi, da bo.
Daj jim vetra tam zgoraj.
Ja.
Daj, Casp.
Uničimo te svinje.
Zaspal je. Zdaj je SOK na vrsti.
Komunikacija.
Stik.
Micuki, ostani z menoj. Tu sem.
Micuki, me še slišiš?
Spet jo izgubljamo.
Kaj se dogaja?
Micuki?
- Kaj je? - Ne...
- Micuki? - Ne...
Ne morem ga nadzorovati...
s teboj.
Moraš me izpustiti.
Nič več spominov, izhodišča.
Zaradi mene si ostala prizemljena.
Ja.
Le tako bo delovalo.
Moram razmišljati kot oni in biti kot oni.
Izpusti me.
Kako je to...
Kaj se dogaja?
Ti to delaš?
Kaj pa potem?
Pozabi na preteklost.
Pozabi na ta svet.
To je mirovalo, odkar je bitje umrlo.
Ne razumem, zakaj spet dela.
Tam notri ni vesoljske zavesti.
Je.
Vse pozabi...
in pojdi noter.
Pod nadzorom je.
Nekdo lahko gre noter.
Ne vemo, kaj je notri, kaj je tam zgoraj.
Oni vedo, kaj je tu.
Trev.
To tu je vredno rešiti.
Isto frekvenco ima.
Ti odčitki.
Do njegovega uma dostopa.
In izgublja svojega.
Še enkrat bomo poskusili vstopiti. Lahko poskrbi za stabilnost?
Je ona stabilna?
Ne vem, kaj je, je pa vaša edina možnost.
Izkoristite jo.
- Poveljnik Cole. - Če nočete da grem, me morate ubiti.
To vam morda prav pride.
Si v redu?
Zdaj sem.
Bog, ne vem, kje si bil zadnje mesece.
Večino življenja sem trpela, a te nisem nikoli prosila za pomoč.
Zdaj pa te prosim.
Pomagaj nam.
Nismo si vedno zaslužili tvoje milosti.
Nismo si vedno zaslužili tvojega sveta.
Se pa zdaj borimo zanj,
vsi skupaj.
Brez tebe ne moremo zmagati.
Prosim, stori čudež.
Prosim.
Halo?
Trevante.
Caspar.
Tu si.
Uspelo ti je.
Ja.
Spet sva partnerja, kaj?
Tokrat je malce drugače.
Ja.
Si pripravljen?
Poglejva.
Sledi mi.
Prevedla Nena Lubej Artnak