Ar mani viss normāli?
Pulss ir neregulārs.
Smadzeņu aktivitāte - nepārliecinoša...
To es neprasīju.
Es to jūtu.
Viņu valodu.
Tā piepilda manu prātu.
Virzīsimies uz priekšu pamazām.
Ko tu atceries no savas pastaigas džungļos?
Es nebiju džungļos.
Es tevi atradu, Micuki.
Tu tur klīdi viena pati.
Es nebiju džungļos.
Es biju viņos.
Atceros, ka sekoju viņu balsīm,
rakos uz gaismu.
Nolūkojos uz pasauli.
Vadības kuģis.
Tie portāli ved uz turieni.
Ja iemācīšos tos kontrolēt, varēsim caur tiem sūtīt cilvēkus.
Man jādodas atkal.
Lai darbību varētu atkārtot, ir vajadzīga atmiņa.
Vai vari godīgi teikt, ka tavējā ir neskarta?
Kas, ellē, šī par vietu?
Elle noteikti ir īstais vārds.
Billij?
Vai tu mani dzirdi?
Radinieks?
Tā varētu teikt.
Ģenerālis teica, ka tādi viņi esot atdoti.
Atdoti. Tu domā...
Apžēliņ!
Fīliks?
Nels?
Doloresa?
Vai te lejā ir vēl citi?
Nē, nav. Te viņiem veic pārbaudes. Pēta, kāpēc viņus vispār atsūtīja atpakaļ.
Pie velna to visu! Tu dosies mājās, Billij.
Jūs visi.
Roza, viņi nedosies mājās.
Paskaties uz viņiem.
Dziļumā! Nostiprināt pozīciju. Aiziet!
Es sargāšu. Mums jātiek prom.
Es devu solījumu visiem, kas atnāca uz iecirkni, kas zvanīja.
Zvērēju, ka darīšu visu, lai sameklētu. Ikvienu, kas ir uz tiem plakātiem.
Jā, un tagad tu zini, kur viņi ir. Un tu viņiem pateiksi.
Ko es viņiem pateikšu?
Ka viņus pametu?
Bet tu pats labi zini, kā tas ir - dzīvot ar zaudējumu.
Vai tu nebūtu atdevis visu, lai atkal satiktu savu dēlu?
Ne šādi.
Pašlaik tiem cilvēkiem, kam devi solījumu, ir tas, kā man nav.
Cerība. Kaut kas, par ko cīnīties.
Tu nevari viņiem atdot tuviniekus, kas ir šādā stāvoklī. Saproti?
Labāk, lai viņi paliek šeit. Varbūt kāds izdomās, kā viņiem palīdzēt.
Bet tikmēr mums abiem jādodas atpakaļ un jāpalīdz tiem, kam to tiešām vajag.
Nolādēts!
Mēs šeit atgriezīsimies, Trev. Un tad...
Viņi visi dosies mājās.
Ei! Mums jāiet! Aši!
Ejam!
Nomest ieročus!
Uz ceļiem!
- Mēs negribam nepatikšanas. - Klusu! Uz ceļiem!
Paslidiniet uz priekšu!
Noķēru abus izbēgušos...
Ei, atkāpies!
Uz ceļiem!
Aiziet, uz ceļiem! Uz ceļiem!
- Tev viss labi? - Jā.
Paldies.
Pateiksies, kad būsim laukā.
Man izdevās atgriezties...
Un ar katru reizi man ir lielāka izpratne.
Cerējām, ka izveidosi karti.
Es centos to uzzīmēt, sadarbojoties ar pārējiem bērniem.
Mums katram ir atšķirīga pieredze viņu pasaulē.
- Nevar būt. - Tev šķiet, ka zini, kurp devies?
Tie zīmējumi citiem neko neizteiktu.
Es jūs panākšu.
Bet es tur biju pirms nepilnas stundas.
Es nezinu, kā,
bet es... Es nonāku vadības kuģī.
Tāpēc es sasaucu šo sanāksmi, ģenerāli.
Kaspara ievāktā informācija,
viņa un pārējo bērnu zīmētās kartes ieskicē tā kuģa apveidus.
Jautājums - kā tam uzbrukt?
Tur ir gaisma.
Tur augšā ir gaisma.
Spožāka nekā citas.
Un viņi negrib, ka tai pietuvojos, bet es to redzu.
Un man šķiet, ka tā viņus savieno. Visus.
Tātad, ja trāpīsim pa to...
Trāpīsim viņiem visiem.
Labi, puika dosies augšā.
Parasti caur Aidabelas portālu cilvēki atgriežas vienā vietā - krāterī.
Bet savākšanas vietas šķiet nejaušas. Kā un kur - to nav iespējams paredzēt.
Pat ja mēs ieeju atrastu,
nezinātu, kā to kontrolēt, lai vīri paspētu droši ieiet.
Ceru, ka uz šo jautājumu spēs atbildēt Amazones komanda.
Viena pētniece bija augšā kopā ar Kasparu. Drīz viņi man paziņos jaunumus.
Dzīvošanai piemērotās teritorijas uz mūsu planētas ir sarukušas.
Mednieki slepkavas iznīcina mūsu spēkus.
Mums savā pasaulē vairs nav, kur bēgt.
Tāpēc mums šis karš ir jāpārceļ uz viņu pasauli.
Kaspars?
Trevante?
Spoks Kaspars.
Pacel rokas gaisā!
Es devu pavēli!
- Pag! Nē, es viņu pazīstu. - Ģenerāli, kas viņš ir?
Trevante Kols, agrāk dienēju ASV Jūras spēku specvienībā.
Šobrīd ieslodzīts par ielaušanos bāzē. Piedodiet, prezidentes kundze!
Šodien notika incidents,
tāpēc virsnieks Kols tika ieslodzīts.
Atļausiet nogādāt ieslodzīto atpakaļ kamerā?
Nē. Es Trevanti pazīstu.
Viņš man palīdzēja Londonā.
Aizveda mani uz slimnīcu un riskēja ar dzīvību, lai glābtu manējo.
- Bez viņa es nebūtu dzīvs. - Man likās, ka tevi zaudēju.
Jā, es gandrīz nomiru.
Džamila...
- Viņa mani atrada. - Arī viņa ir dzīva?
- Prezidente, lūdzu! - Ģenerāli,
pasakiet saviem vīriem, lai gaida.
Uzklausīsim, kas viņam sakāms.
Kā jūs atradāt mūsu bāzi Aidabelā?
Mani šurp atveda Kaspars.
Viņa zīmējumi, piezīmju grāmata.
Tev tā vēl ir?
Vienīgā lieta, ko es visu šo laiku esmu glabājis.
Tā man palīdzēja... Palīdzēja tikt uz priekšu.
Tā mani atveda uz šo pilsētu, šo bāzi.
Tas viss bija tavā piezīmju grāmatā.
Un visi domāja, ka esmu traks.
Un tagad tu esi tur.
Es esmu šeit.
Es to zināju.
Ko zinājāt?
Es zināju, ka ir kāds iemesls.
Dzirdēju, ka kopā ar Kasparu dosieties uz vadības kuģi.
Ja sūtāt kareivjus, es piedalos.
Šī nav Afganistāna. Nav parasta misija.
Tieši tā. Sūtot augšā kareivjus, kas nezina, kā viņš domā un strādā,
sūtīsiet karā nepareizos ieročus.
Kundze, esmu īstais. Vienīgais, kas šim uzdevumam piemērots.
- Es viņam uzticētu dzīvību. - Es to novērtēju. Bet es viņam neuzticos.
Mēs nevaram šo ilgi gatavoto uzdevumu uzticēt kādam, ko nevaram kontrolēt.
Te ir kareivji, ko varat kontrolēt.
Un es tiku garām visiem.
Tas tikai apliecina, ka necienāt varu.
Tāpēc - vai nu atgriezieties kamerā, vai dodieties mājās.
Tāda ir jūsu izvēle.
Es prom nedošos.
Tad jūs nogādās atpakaļ kamerā. Ģenerāli!
Nē. Nē, pagaidiet!
Nedrīkstam izšķiest laiku.
Atvadieties, un tagad!
Mums tiešām nesanāca atvadīties.
Lai veicas!
Tev arī.
Tev... Tev viss kārtībā?
Viņš negrib, ka mani iemidzina.
Viņš pat negrib, ka mēģinu.
Varbūt tu viņam esi svarīga. Svarīgāka par visu, pat par viņu pašu.
Es negrasos pēc visa tagad apstāties.
Viņam mani tur vajag.
Jā. Un ja nu mums tevi vajag te lejā?
Paklau, es tikai saku...
Paskaties uz to zīmējumu!
Esmu uz to skatījusies simtiem reižu. Tūkstošiem. Kas tur ir?
Jā, labi. Tā esi domāta tu. Jā?
Un Kasps šeit?
Viņš ir uz vienas planētas, tu - uz otras.
Tu teici: Kaspars zinot, kas būs.
Viņa zīmējumi esot atbildes vai norādes, vai kas tāds.
Tad kāpēc lai šis būtu citāds?
Kāpēc lai viņš ko tādu zīmētu, ja tas nebūtu tā domāts?
Reizēm, ja cilvēks uz kaut ko pietiekami ilgi skatās,
viņš ierauga to, ko vēlas ieraudzīt, to, ko gribētu, lai būtu.
Bet tā nav īstenība.
Lai vai kā to gribētos.
Montij!
Klau, es tikai saku, ka mums tevi vajag.
Pasaulei tevi vajag.
Tas arī viss.
Tu nezini, vai Anīša Sāru atrada?
Mēs pašķīrāmies.
Bet, ja es tiku laukā, tad, iespējams, arī viņa.
- Kaut ko uztver? - Izmēģinājām visas frekvences.
Reičela, Rūdijs, Anīša.
Turpini mēģināt!
- Varbūt viņi izslēguši rāciju vai... - Es saku: esam palikuši tikai mēs.
- Pārējie ir vai nu sagūstīti, vai... - To tu nezini. Skaidrs?
Nedrīkstam zaudēt cerību.
Varbūt jābūt reālistiem, Klārk.
Mums ir jātiek prom no Aidabelas.
Mēs nevaram aizbraukt bez Sāras un Anīšas.
- Viņas ir bāzē. - Un tajā bāzē visi ir sacelti kājās.
Viņi mūs meklē. Paklausieties!
Mēs atvedām Anīšu šurp. Un samaksājām par to ar savām asinīm.
Tagad cerēsim, ka viņa ir kopā ar Sāru, un izdomāsim, ko darīsim tālāk.
Klārk!
Es to atņēmu vienam kareivim, ja?
Mazliet sasista, bet varbūt varēsim noklausīties.
Mēģināšu dabūt pie dzīvības.
Bet, jūsu zināšanai, kad gaiss būs tīrs, es notīšos.
Kas vēlas, var man pievienoties.
Nē!
Laika nav daudz, Malikas kundze. Mums ir vien dažas atziņas,
kādi tie atnācēji ir un kā tos uzveikt. Un tā atlūza ir viena no iespējām.
Jūs darījāt visu, lai to paturētu. Noteikti zināt, kā tā darbojas.
Lūdzu, palīdziet man tikt skaidrībā.
Jūsu vīri aizveda manu meitu.
Redzu, ka viņu ļoti mīlat.
Tad pastāstiet, ko esat darījusi, lai Sāra izdzīvotu?
- Ko, lūdzu? - Kopš iebrukuma sākuma.
Vai zagāt? Melojāt? Vēl sliktāk?
Jā. Es to darīju. Ģimenes labā.
Man ir jāsargā miljoniem ģimeņu.
Un tas dod tiesības atņemt mātei bērnu?
Nē. Tā bija nepieciešamība.
Ja tādējādi var uzvarēt karā...
Es tikai saku, Malikas kundze,
ka, cīnoties ar briesmoņiem, un, ticiet man, mēs cīnāmies,
dažreiz nākas darīt to, kas šķiet...
Briesmīgs.
Lūdzu.
Tā sargāja mani un manu ģimeni.
Tāpēc es to atlūzu glabāju.
Bet es nezinu, kā tā darbojas.
Citplanētiešu tuvumā tā reaģē.
Tā var viņus ievainot, nogalināt.
Bet es nezinu, vai tā iedarbojas uz jaunajiem citplanētiešiem.
Un jūsu dēls? Vai viņš zina?
Jūsu meita teica, ka to atlūzu esot atradis viņš,
ka viņš ar to varot sarunāties.
Ja mēs varētu ar viņu aprunāties.
Sazināties ar viņu...
Vediet mūs uz kameru!
Viens mans bērns jums jau ir.
Otru nedabūsiet.
Jūs teicāt, ka varējāt piekļūt citplanētiešu portālam.
Pieņemot, ka atradīsim portālu, pa kuru aizved cilvēkus Aidabelā,
vai spēsiet tam portālam piekļūt un turēt to atvērtu,
lai paspētu iesūtīt kareivju grupu?
Jamato jaunkundz?
Piedodiet, prezidentes kundze!
Mans prāts...
Būsim gatavi, prezidente.
Labi, jo kāds zēns ļoti riskēs, lai uz tā kuģa sagaidītu mūsu kareivjus.
Pieņemot, ka portāls aizvedīs kareivjus tur, kur sakāt,
tā ir mūsu labākā iespēja.
Tāpēc, jā, esiet gatavi!
To kontrolēju es. Tas nespēj kontrolēt mani.
To kontrolēju es. Tas nespēj kontrolēt mani. To kontrolēju es.
Henlijs ar to sasodīto rāciju padara mani traku.
Lūk?
Lūk, kas noticis?
Citplanētieši. Es viņus jūtu.
Viņi ir netālu.
Tāpēc viņi nāk šurp.
- Visi gatavībā. - Pag!
- Viņi, iespējams, meklē portālu. - Klausies!
Visi gatavībā. Citplanētieši varētu ierasties pa gaisu.
Iespējams...
Tikko pienāca informācija, ka portāls varētu būt kaut kur Aidabelā.
Visas vienības, meklējiet iespējamo citplanētiešu portālu.
Tas, par ko viņi runā pa rāciju.
- Lūk! - Tas portāls.
Tas ir šeit, un citplanētieši nāk to sargāt.
Tad izlemts. Braucam!
Ko? Nē. Mums jāpalīdz kareivjiem.
- Kopš kura laika? - Lūk, paklausies!
Bija balsošana, un mēs ar Raideri paliksim,
lai palīdzētu tavai ģimenei, bet pārējie...
Mēs pametam Aidabelu. Tagad.
- Jūs bēgat? - Esam zaudējuši pietiekami daudzus.
Man likās, ka jūs cilvēkus glābjat.
Uzmanību, Kustības biedri!
Nometiet ieročus un lēnām iznāciet pa durvīm!
Nepakļaušanās tiks uzskatīta par agresijas aktu.
Jums ir 20 sekundes.
Bez cīņas es nepadošos.
Saglabājiet mieru!
Lūk! Ko tu dari?
Es zinu, ko jūs meklējat.
Dēls, gulies zemē!
Portāls uz vadības kuģi. Es varu palīdzēt.
Nezinu, kā tu domā palīdzēt, bet tagad tev jābeidz aizsegt durvis.
Nešaujiet! Mēs padodamies.
- Vai ne, Lūk? - Visi, zemē!
- Paklausieties! - Lūk!
Nevajag...
- Ko viņš dara? - Kas viņam kaiš?
Uzmanieties!
Mums aiz muguras.
Šādi...
Šādi es varu palīdzēt.
Tu? To dari tu?
Tu vari viņus apturēt?
Ja ir viens, ir vēl. Viņi pārvietojas baros.
Dzirdējām - meklējat kaut kādu portālu.
Lai kas tas būtu, viņi nāk to sargāt.
Tad varbūt beigsim te muļķoties un cits citam palīdzēsim?
Sazinieties ar ģenerāli Mičelu! Viņš gribēs to dzirdēt.
Aiziet! Ātrāk!
Atbrīvot teritoriju!
Mamm, kas notiek?
Viss kārtībā, mīļā.
Viss kārtībā. Nekas. Viss ir labi.
Malika!
Kas notiek? Vai mums draud briesmas?
Citplanētieši ielauzušies pa Aidabelas vārtiem.
Kāpēc jūs man to sakāt?
Mēs šajā pilsētā meklējam portālu, kaut kādu veidojumu.
Jūsu dēls saka: citplanētieši ieradušies to sargāt.
- Kur ir mans dēls? - Pie maniem vīriem.
Uz kurieni viņu ved?
Kundze, tur ir bīstama situācija.
Paklau, ja aizvedīsiet mūs pie viņa, es palīdzēšu, kā vien jums vajag.
Lūks man uzticas.
Puika, tu skaidri zini, ka citplanētieši nāk to sargāt?
Es redzu to, ko redz viņi.
Viņi kustas ātri.
Kur? Uz kuru pusi viņi dodas?
Viņi dodas uz pilsētu.
Ģenerāli, puika teica, ka mednieki slepkavas dodas uz pilsētu.
Sagatavojieties! Visiem jābūt kaujas gatavībā.
Es būšu ar tevi katrā solī.
Tu tur nebūsi viena.
Ja tu ko atcerēsies, tad atcerieties to!
Mēs novērosim tavas sistēmas
un uzturēsim līmeņus, ja tie sāks kristies.
Es nezinu, kas tur augšā notiks,
bet vienu es zinu, Kaspar,
un esmu to zinājusi jau sen:
tu esi cīnītājs.
Tāpēc tu izdomāsi, kā izdzīvot.
Mēs šeit palīdzēsim.
Labi, jā, šis ir kaut kāds reāls eksorcisma sviests.
Ja sāks griezties galvas, vecīt, es tīšos.
Es neko neredzu.
Joprojām jūti, ka viņi tuvojas?
Ko viņi dara ar to puiku?
Ko? Kas tur ir?
Ģenerāli, mēs kaut ko atradām.
Celies! Celies! Celies, draugs!
Viņi ir klāt.
Ātri! Izretoties! Aiziet! Aiziet!
- Bēdziet! - Aiziet!
- Kustieties! - Nu taču!
Aiziet, aiziet, aiziet!
Trev, apstājies! Kur tu ej?
Bēdziet, bēdziet!
Lūk!
- Atpakaļ! - Nē, laidiet!
- Atpakaļ! Atpakaļ! - Laidiet mani! Dariet kaut ko!
Vai spēj tos noturēt?
Mēs esam ar tevi.
To izdarīji tu?
Viņi.
Viņi redz portālu Aidabelā.
Komanda ir gatava. Vai viņa ir?
Micuki?
Micuki? Vai tu mani dzirdi?
Portāls ir atrasts.
Vai tu to redzi? Jūti?
Tie ir visur.
- Meklē postījumus... - Meklē postījumus...
- ...kareivjus, citplanētiešu līķus. - ...kareivjus, citplanētiešu līķus.
Es to redzu.
Pulss kļūst nevienmērīgs.
EEG reģistrē pārmērīgu aktivitāti.
Sfenoidālo un subokcipitālo.
Jūs teicāt, ka viņa to spēs.
Ja viņa nespēj stabilizēties, tad noteikti nespēs stabilizēt portālu.
Šī ir mūsu iespēja.
Doktore Kastiljo, vai viņa ir gatava?
Micuki!
Micuki, vai tu mani dzirdi?
Es tevi dzirdu.
Es varu viņu stabilizēt.
Uzgriez manu balsi viņas ausī uz maksimālo.
Micuki, lai noturētu tevi stabilu, nevaram izmantot tavas ilgtermiņa atmiņas.
Es par tām nezinu pietiekami.
Detaļas, sīkumus.
Bet es zinu visu par mūsu atmiņām.
Visu.
Katru mirkli.
Atceries mūsu pirmo pastaigu mežā?
Es tev teicu, lai pieskaries zemei.
Vai atceries, kā sajuti augsni?
Kā tu pasmaidīji, kad caur kokiem iespīdēja saule.
Kā sajuti saules siltumu uz ādas.
Un tu teici: "Bērnībā saule bija mana"...
Mīļākā zvaigzne.
Atceries, kāda bija zeme,
kad tai pieskāries ar rokām, un kā smaržoja lietus.
Atceries vēso nakts gaisu
un vēja šalkoņu kokos.
Viņa ir normālā stāvoklī. Viņa stabilizējas. Tas nostrādāja.
Micuki,
vai tu vēl redzi to portālu?
Jā.
Labi.
Vai vari nosūtīt signālu, lai to atvērtu?
Ko tas dara?
Kas notiek?
Tev viss labi? Viss labi, Lūk?
Kā lai to apturam?
Džamila.
Nevajag.
Tev nekas nav jāsaka.
Tev vajadzēs visus spēkus tam, kas būs tur augšā.
Tu nenāksi?
Es izdarīju to, ko biju apņēmusies.
Atradu tevi. Atvedu šurp.
Zailonas karalienei jāsargā sava planēta, vai ne?
Jā.
Es būšu kopā ar tevi. Vienmēr.
Tāpat kā tu biji kopā ar mani, kad biji otrā pusē.
Jā.
Tad laikam tiksimies tavos sapņos.
Jā.
Tiksimies.
Kaut viss būtu citādi!
Izdari, lai ir citādi.
Ej un samal viņus miltos!
Jā.
Aiziet, Kasp!
Sadod tiem neliešiem!
Viņš ir bezsamaņā. Tagad ir PAK kārta.
Saziņa.
Saikne.
Micuki, paliec ar mani! Esmu šeit.
Micuki, vai tu joprojām mani dzirdi?
Mēs viņu atkal zaudējam.
Kas ar viņiem notiek?
Micuki?
Runā ar mani! Micuki?
Es... Es...
- Micuki? - Es...
Es nespēju to kontrolēt...
ja esmu ar tevi.
Tev jālaiž mani vaļā.
Vairs nekādu atmiņu. Nekāda pamatstāvokļa.
Es biju vienīgā, kas tevi noturēja stabilu.
Jā.
Tas ir vienīgais veids.
Domāt kā viņiem. Būt tādai pašai kā viņi.
Laid mani vaļā!
Kā tas...
Kas notiek?
Vai to dari tu?
Tad kurš?
Palaist vaļā pagātni.
Palaist vaļā šo pasauli.
Kopš tas nobeidzās, šīs plūsmas bija neaktīvas.
Nesaprotu, kāpēc tās atkal darbojas.
Tur nav citplanētiešu apziņas.
Ir gan.
Palaist vaļā visu...
un iet iekšā.
Tas tiek kontrolēts.
Kāds var iet iekšā.
Mēs nezinām, kas ir tur iekšā,
kas ir tur augšā.
Viņi zina, kas ir te lejā.
Trev!
To, kas ir te lejā, ir vērts glābt.
Viņa ir tajā pašā frekvencē.
Šie rādījumi.
Viņa piekļūst tā prātam.
Un zaudē savējo.
Mēģināsim veikt vēl vienu ieiešanu.
Vai viņa spēs to noturēt mierā?
Vai viņa ir stabila?
Es nezinu, kāda viņa ir, prezidentes kundze,
bet viņa ir jūsu vienīgā iespēja.
Izmantojiet to tagad.
Virsniek Kol!
Jums nāksies mani nogalināt, ja gribat, lai pārtraucu.
Jums tur varētu noderēt šis.
Vai tev viss labi?
Tagad ir.
Dievs, nezinu, kur esi bijis šos pēdējos mēnešus.
Esmu pazinusi ciešanas gandrīz visu mūžu,
bet nekad neesmu lūgusi Tev palīdzību.
Tomēr tagad es lūdzu...
palīdzi mums!
Mēs ne vienmēr esam pelnījuši Tavu žēlastību.
Ne vienmēr esam pelnījuši Tavu pasauli.
Bet tagad mēs par to cīnāmies...
visi kopā...
un bez Tevis mēs šai cīņā uzvarēt nevaram.
Lūdzu, sniedz mums šo brīnumu.
Lūdzu.
Sveiki!
Trevante!
Kaspar!
Tu esi šeit.
Tev izdevās.
Jā.
Laikam atkal esam komanda, ko?
Šoreiz ir mazliet citādi.
Jā.
Esi gatavs?
Noskaidrosim!
Seko man!
Tulkojusi Aija Apse