Micuki! Micuki!
Zinu, ka esi nogurusi.
Zaudē laika izjūtu?
Atmiņas?
Nē. Tevis te nav. Man jāstrādā.
Micuki, tev man jāpasaka, ja parādās simptomi.
Nē. Tevis te nav...
Pieskaries manai rokai!
Nē. Tevis te nav...
Man jāsaskata sistēma...
Beidz!
Tev jāatpūšas.
Jāļauj prātam atgūties.
Es būšu šeit, Micuki.
- Tu esi šeit. - Esmu šeit.
Pieskāriens. Ideāls apkārtceļš.
Apiet signālu uz smadzenēm.
Esmu šeit.
Tu zaudē laika izjūtu.
Dzirdes halucinācijas?
Tas pāries.
Es palikšu pie tevis, kamēr tu apgūsi citplanētiešu valodu.
Pārējie... Pārējie zinātnieki.
Ar tevi vēl tik slikti nav. Tici man.
Man vajag... Tās frekvences.
Es kaut ko nepamanu.
Labi. Pastāsti par to.
Man vajag vairāk datu.
Tur ir desmitiem frekvenču.
Esmu tuvu. Es tikai nesaskatu sistēmu.
Ja spēšu to atšifrēt, varēsim viņus saprast.
- Tu centies mani brīdināt. - Nepieļaušu, ka kļūsti tāda kā viņi.
Apsolu.
Pēc dažām stundām, kad domāsi skaidrāk, pārbaudīsim tavu pamatstāvokli.
Es zinu, cik vērtīgi būtu apgūt viņu valodu,
bet tev ir jāatpūšas.
Es kaut ko nepamanu.
Micuki?
Es kaut ko nepamanu.
Es zinu, ka tas tur ir. Es tikai to nedzirdu.
Paklausies! Vispirms zūd laika izjūta.
Tad zūd saikne ar ārpasauli.
Tad pārtrūkst saziņa. Tā notika ar pārējiem.
Pārējiem?
Tev jāapstājas. Jāatpūšas.
Pārējie.
Ar tevi vēl tā nav. Tici man.
- Es tev teicu... - Pareizi.
- Kas?
Micuki? Ko tu dari?
Klusu!
Vajag klusumu.
Klusu!
Izslēdziet!
Kas notiek?
Nezinu.
Tu kļūdījies.
Par ko?
Viņi nav pārstājuši sazināties.
Viņi tikai nesazinās mūsu valodā.
Viņi sazinās...
kā citplanētieši.
Velns, kas tas?
Sarkanais kods. Ielaušanās!
Vajadzīgi visi pieejamie spēki. Pārbaudīt ziemeļu kvadrantu!
Rokas augšā! Nost no lūkas!
Zemē! Es teicu - zemē!
Mēs tevi nošausim!
- Pēdējais brīdinājums. - Nē! Nē!
- Ko jūs tur slēpjat? - Aizveries!
- Ko jūs slēpjat? - Aizslēgt lūku!
- Ejam, ejam! - Pārbaudīt apakšu!
- Uzraudzīt perimetru! - Aiziet!
Kaut ko redzat?
Trev!
Tas ir gatavais cietoksnis. Esi drošs, ka viņi tur ir?
Es viņus dzirdu.
Paskatīsimies, kā tur iekļūt. Tikai mēs divi, Alf.
Ja mūs ieraudzīs, esam apmaldījušies bērni.
Es varu būt apmaldījusies.
Esmu mazāka.
Un mīlīgāka.
Kopā ar viņu tiešām būs ticamāk.
Jā, labi.
Bet, Penij? Ei, Penij, tu klausīsi Džamilu, labi?
Es pieskatīšu Kasparu.
Paldies.
Alf!
Apžēliņ! Kas ir?
Tu man neuzticies.
Ak tā? Kur tu to rāvi?
Tas nekas.
Es nezinu, vai uzticos pats sev.
Es kaut ko dzirdu galvā. Man ir vīzijas, ko nesaprotu.
Neuztraucies. Es tevi pieskatu.
Labi.
Paklau! Tu ilgi biji prom.
Gadās, ka cilvēki ilgi ir prom un, kad atgriežas, ir mainījušies.
Zini, viņiem ir cita ģimene vai tamlīdzīgi.
Vai sākuši dzirdēt balsis.
Bet varbūt ar tevi ir citādi?
Varbūt tu vairs neesi tu?
Kas vēl es varētu būtu?
Viņi.
Es nekad nedarītu pāri Džamilai.
Es zinu, draudziņ.
Jo es par to parūpēšos.
Šķiet, mums ir vairāk kopīga, nekā domāji.
Man nevajag superspējas, lai to redzētu. Domāju, ka viņa ir vienīgā, kas to neredz.
Ko neredz?
Neko. Pilnīgi neko.
Labi. Glabājiet vien savus noslēpumus.
Kamēr jūs, puiši, pļāpājāt, es izdomāju, kā tikt iekšā.
Ko viņa te dara?
Ierakstām klikšķus. Interneta pamatā ir binārais kods, vieninieki un nulles.
Ja ir atguvusies, viņai jāiet iekšā.
Viņa vēl nav atlabusi.
Smagākie simptomi pazuduši, taču rādījumi joprojām ir izmainīti.
Man vienalga.
Pārsūti uz manu laboratoriju!
Apkopošu tur.
Ko viņa no šiem izdegušajiem iemācīsies?
Bailes? Neveiksmes?
Gribu, lai viņa atgriežas iekšā, un es zaudēju pacietību.
Gribi teikt - PAK zaudē pacietību.
Pasaule zaudē pacietību.
Cik daudziem vēl jānomirst,
lai tu varētu tēlot māti Terēzi šiem tukšpauriem,
- kas vairs nekam nav derīgi. - Nav derīgi tev?
Nav derīgi pasaulei, Maja!
Tu saki, ka es to uztveru personiski, it kā tas būtu slikti.
Mani neinteresē tavs vērtējums, tava augstā, cēlā morāle.
- Esmu pie tā pieradis. Tā es izdzīvoju. - Tad kāpēc
tērē laiku, lai man to visu pateiktu?
Tāpēc, ka es neesmu tas, kurš ir mainījies. Tā esi tu.
Tā meitene tev nozīmē ko vairāk, vai ne?
Varbūt man tavā kabinetā jāieliek tevi pašu?
Jāuzdod daži jautājumi. Jāpaokšķerējas pa tavu galvu, doktore.
Vai arī mēs abi varam kalpot mūsu mērķim.
Un ar "mūsu" es domāju visu cilvēci!
Es runāšu ar viņu tikai tad, kad viņa būs gatava.
Labi.
Tad runāšu es.
Tu to nobiedēji.
Citplanētieti. Tāpēc tas tev tā uzbruka.
Tu tiki pārāk tuvu. Pārāk tuvu tam, ko tas slēpj.
Mums... Tev tagad ir priekšrocība.
Esmu sākusi apgūt viņu valodas struktūru. Sintaksi.
Varbūt es kļūdījos. Varbūt tu esi tā, kas nobijās.
Vai tur tā lieta?
Tavu prātu čakarē nevis citplanētietis, bet Maja.
Pārējie. Tu baidies, ka kļūsi tāda kā viņi.
Tāpēc tu dari tieši to, ko tā būtne vēlas.
Tu slēpies.
Ja iemācīšos viņu valodu,
varēšu uzlauzt viņu iekšējo komunikāciju. Es...
Ko tu varēsi? Un pēc tam?
Ja nu tas negribēs runāt?
Ja nu tas tev melos? Ar tevi manipulēs? Kā tu to zināsi?
Mēs necenšamies ar to radījumu sadraudzēties.
Esam šeit, lai to iznīcinātu. Viņus visus. Vai man tiešām tev tas jāatgādina?
Viņi nogalināja tavu mīļoto. Nogalināja tavu ģimeni.
Viņi grasās nogalināt visus, ko pazīsti.
Kad te ieradies, Maja teica, ka tevi vada vainas apziņa un dusmas.
Viņa bažījās, ka tās ir sliktas motivācijas.
Bet zini?
Tās ir labākās motivācijas, ja gribi uzvarēt cīņā.
Uzvarēt karā.
Tātad tu vari palikt šeit un pakļauties bailēm...
vai arī saņemties un cīnīties pretī.
Tas kaut ko slēpj. Dodies tur iekšā un uzzini, ko.
PAZUDIS OSTINS GEMBLS
Ko jūs ar viņiem darāt?
Ko jūs te slēpjat?
Kāds ir jūsu mērķis Aidabelā?
- Kā izdomājāt ieskatīties krāterī? - Laikam ņirgājaties.
Mums jāpaaugstina sarunu līmenis.
Tur ir milzu bedre ar apsardzi. Trīs stāvu dziļumā.
Skaidrs, ka gribēju tur ielūkoties.
Mēs par jums zinām visu.
Protams. Tāpēc mums ir šī saruna, vai ne?
Jūs kādu laiku esat bijis ārpusē.
Pametāt dienestu tad, kad mums jūs vajadzēja visvairāk.
Lielākais uzbrukums, ko pasaule pieredzējusi. "Ģimenes apstākļi."
Jūs taču zināt, ka mums bija vienāda apmācība?
Jūsu sieva saka: jūs esot nomākts. Maniakāls.
Nerunājiet par manu sievu!
Pasaules glābšanas mānija.
Droši vien ir grūti?
Strādāt pēc grafika.
Sekot reglamentam, lūdzot dievu, lai viss nebūtu velti.
Bet jums jāpaskatās ārā,
jo kaujas noteikumi ir mainījušies.
Bet jūs tikai turpināt. Sekojat burtam.
Tētuks sauc.
Virsniek Kol!
Esmu ģenerālis Mičels.
Ģenerāli!
Atvainojos par attieksmi.
Mūsu darbs šeit ir pilnīgi slepens, un jums taisnība:
pilnīgi atšķirīgs no ierastā.
Tam nav protokola.
Tāpēc man jums būs jāuzdod daži jautājumi.
Jūsu drošībai. Mūsu drošībai. Visu drošībai.
Un varbūt kopā mēs tiksim uz priekšu.
Kā jūs šeit nokļuvāt?
Sekoju norādēm bērna zīmējumā. Tas ir tajā lietā. Paskatieties! Labi?
Mani iztaujāja, kad ierados štatos. Izstāstīšu visu, ko gribat,
bet man šis tas ir jāuzzina no jums. Labi?
Ko jūs slēpjat tajā bedrē un ko esat nodarījuši tiem cilvēkiem?
Mēs viņiem neko neesam nodarījuši. Mēs viņus pārbaudām.
Viņus bija aizveduši citplanētieši.
Ja viņus bija aizveduši citplanētieši, kā jūs viņus atguvāt?
Slepena informācija.
- Slepena. - Kas zina, ka te esat?
- Neviens. - Neviens?
Vai ārpusē neviens negaida no jums ziņu?
Gādāšu, lai tas cilvēks ir drošībā, bet man jāzina visi fakti.
Esmu viens. Šī pilsēta ir bijusi tikpat viesmīlīga kā jūs visi.
Kā viņus atguvāt, ģenerāli?
Nu labi.
Mums nāksies paturēt jūs šeit.
Drošības apsvērumu dēļ. Es tiešām vēlos, kaut jūs nebūtu ieradies.
Šajos laikos vajadzēja būt kopā ar tuviniekiem.
Tā vietā, lai mani ieslēgtu, lieciet mani pie darba.
Man ir lielāka pieredze nekā jūsu vīriem, un esmu ar tiem draņķiem cīnījies.
Iesaistiet mani, ģenerāli.
- Bija prieks iepazīties, Kol. - Iesaistiet mani!
Ģenerāli! Ģenerāli!
Velns!
Uz turieni.
Kareivji.
Taču šķiet, ka dodas prom.
Kasp! Vai tu dzirdi?
Tās balsis.
Tas ir viņš! No sapņa!
Esme, kas notiek?
Tas ir zēns no sapņa!
Nē! Beidziet! Viņi ir mūsējie! Viņi ir mūsējie.
Kaspar? Kaspar Morov?
Kā tas nākas, ka esi dzīvs?
Es nezinu.
Maja! Esmu šokēts, tevi te redzot.
Nesūti viņu iekšā!
Es nebeidzu brīnīties, kā cilvēks, kam piemīt tāda līdzjūtība,
tāda empātija pret visu pasauli,
atkārtoti izvēlas sargāt vienu, nevis daudzus.
To sauc par elementāru cilvēcību, un man likās, ka tāpēc esmu šeit.
Nē. Es tevi atvedu šurp, lai kartētu citplanētieša apziņu.
Padomā tikai! Citplanētieša apziņa.
Neirobiologi plēstos par tādu iespēju,
tāpēc iedomājies, cik vīlies esmu, atklājot, ka tu labprātāk tēlo auklīti.
- Viss vējā! - Tas uz mani neiedarbosies.
Nuja. Kas neiedarbosies?
Nedrošības un vainas apziņas iedvešana. Vienīgā un pareizā risinājuma piedāvāšana.
Vienošanās, nedodot laiku apdomāties.
- Tu esi paredzams. - Esmu efektīvs - atšķirībā no tevis.
Uz mirkli atmet savu ego un paklausies!
Grūts uzdevums.
Tu man lūdzi kartēt kolektīvo apziņu.
Tieši to es arī daru.
Tu lūdzi uzraudzīt ikvienu, kas iet iekšā,
lai mēs spētu saglabāt stratēģisko priekšrocību.
Tieši to es arī daru.
Ja tagad iegrūdīsi Micuki iekšā, tu šo priekšrocību iznīcināsi un mēs zaudēsim.
Tāds ir mans profesionāles viedoklis.
Ignorē to, un es tūlīt pat iesniegšu atlūgumu.
Tiešām?
Vai tu tā darīsi?
Atlūgums pieņemts. Paldies par projektam Amazone veltīto laiku.
Lai veicas ārpasaulē...
vai tajā, kas no tās atlicis.
Uzmanies! Tur esot citplanētieši.
Es riskēšu sastapt turienes briesmoņus.
Ko tu te dari?
Es dodos prom. Atnācu atvadīties.
Tu teici, ka mani atbalstīsi.
Un es to gribu. Vairāk par visu.
Bet es nevaru. Vairs ne.
- Man jāsalabo tas, ko sabojāju. - Tu neko neesi sabojājusi.
Tu mums palīdzēji gūt divas lielākās uzvaras šajā karā.
Tev tas nav jādara.
Tavs prāts...
tava sirds - tas ir tas, ko mums vajag.
Ja tagad tur ieiesi, tu vari to visu zaudēt.
Tev taisnība.
Prāts man saka - tev taisnība. Bet sirds liek iet iekšā.
Tā tu viņu neizglābsi.
Es zinu.
Viņas tur nav.
Es zinu.
- Man žēl. - Man arī.
Lūdzu, paskaties uz gaismu!
Labi. Vari atpūsties. Esam beiguši.
Viņam viss ir kārtībā.
Un tāpēc studējāt medicīnu?
Man nav izskaidrojuma.
Jā. Tā kā izskaidrojuma nav, es teiktu, ka jādodas tālāk.
Ja?
Kur jūs viņu atradāt?
Slimnīcā, kurā viņu atstājāt.
Dažas stundas pēc jūsu aiziešanas tajā esot iebrukuši citplanētieši.
Viņam paveicās. Lai gan jūs viņam nepalīdzējāt.
Nē. Paklau, šie bērni
tika atrasti slimnīcās visā pasaulē
pēc tam, kad tika notriekts pirmais citplanētiešu kuģis. Ja?
Viņi bija spēcīgi ietekmēti. Psihiski.
Kā jūs mūs atradāt?
Mums bija šis.
Un Kaspars.
Viņš dzird viņu balsis galvā.
Ak dievs, tas ir neticami.
Mēs nedomājām, ka viņu saziņa varētu sniegties tik tālu.
Varbūt viņam palīdzēja.
Kā to saprast?
Klau,
- es tikai jautāju, bet vai jūsu draugs ir... - Kas?
Viņš pats?
Viņa saikne ar citplanētiešiem bija cieša.
Ciešāka nekā pārējiem.
Protams, tas ir viņš.
Nav, Džama.
Viņš daudz ko ir pārcietis.
- Pamēģini būt normāls pēc... - Nevajag!
To es nesaku. Tu zini, ka to es nesaku.
- Viņš ir mans labākais draugs. - Viņam nekas nekaiš.
Jums tas jādzird.
Tas bija kā mūris...
- Pa kreisi no tā, ja? - Viņa saka "mūris".
Es viņu redzēju labajā pusē.
Viņš mani redzēja...
Arī es viņu redzēju, bet tālu. Ļoti tālu.
Jā, tieši tā. Arī es redzēju.
Es biju tālu. Viņi visi mani redzēja.
Šiem bērniem ir vīzijas par vietām, cilvēkiem.
Cenšamies saprast, kāpēc citplanētieši pievēršas tieši tām vietām,
- bet... - Ne vīzijas.
Ne vīzijas. Kad bijām aizmiguši.
Viņi visi bija tur. Pirmīt.
Kad viņi bija bezsamaņā, pirms pamošanās,
mēs visi bijām tur, tumsā.
Tikai viņi pamodās, un...
un es paliku.
Vai tur tu biji, kad redzēju tevi sapņos?
Man tā šķiet.
Jā.
Tev tā šķiet?
Kas tā par tumsu?
Nezinu. Vienkārši...
Tur bija tumšs un auksts, un baisi. Ļoti baisi.
Tas mums neko daudz nedod.
Tu varētu to uzzīmēt.
- Ko? - Karti.
Ja visi redzēja Kasparu, viņi varētu uzzīmēt tās vietas karti.
- Man patīk kartes. - Tā vispār ir spoža ideja.
Nevajag izklausīties tik pārsteigtam.
Kaspars ir mākslinieks.
Viņš var uzzīmēt jebko.
Vai šeit varētu vairāk rozā
un te - zaļo?
Jā, ideāli. Un tad apkārt zaļo.
Un šeit vajadzētu tumšāk zilu.
Jo es atceros, ka bija tā.
Jā.
Tumši zils. Jā. Tas bija tur. Tumšs.
Fonu vajag baltu.
Visi ir aizrāvušies.
Jā.
Tu gan ne.
Ko jūs domājāt, sakot, ka viņa saikne ar citplanētiešiem bija ciešāka?
Mēs to nespējām pārraut.
Tad kas to pārrāva?
Sveika!
Vai tu runā angliski?
Paldies, ka atvedāt mūs šurp.
Ka saucāt viņu, lai mēs varētu jūs atrast.
Mēs nesaucām viņu.
Jūs nesaucāt Kasparu?
Nē.
Tad kuru?
Mēs atradām vēl vienu.
Kāds joprojām tur ir.
Hindu mitoloģijā ir stāsts par kādu gudro, vārdā Mārkandeja.
Kādu dienu viņš uzrāpjas augšā, izkāpj no pasaules vēdera un attopas, lūkojoties
pa dižā dieva Višnu muti. Kosmiskais okeāns.
Viņa prāts no tā bezgalīguma apjūk.
Viņš paklūp.
Nokrīt lejā pa Dieva rīkli. Nogāžas zemē.
Turpmākās tūkstošgades viņš pavada, meklēdams ceļu atpakaļ.
Beidzot viņš to atrod,
bet tikai ar augstākā dieva Šivas palīdzību.
Domāju - tev visu šo laiku nebija īstais kolēģis.
Aiziet!
Atradīsim kosmisko okeānu!
Kas notiek?
BRĪDINĀJUMS! DARBĪBAS TRAUCĒJUMI
- Kas... - Bojāts tērps.
Es paskatīšos.
Kas par problēmu?
Īssavienojums. Nesaprotu, kas notika.
Trešā bāzes nometne tīrtelpai. Vajag jaunu tērpu Micuki.
Visi trīs Micuki tērpi ir atspējoti.
Visi?
Ei!
Tu sabojāji tērpus.
Tu sabotēji šo projektu! Mūsu labāko aizsardzību pret iebrukumu!
Tiešām? Vai arī runa ir par tevi?
Es atspējoju tērpus, jā.
Visus, izņemot vienu.
To, kas ir mugurā tev. Tas pielāgots tieši tavai biometrijai.
Ja tu patiešām tici visam, ko saki, ej.
Riskē ar savu prātu, savu dzīvību. Pārmaiņas pēc.
Šodien es apturēju tavu ieiešanu.
Nākamreiz manis te nebūs.
Tavu tērpu salabos dienas laikā, varbūt ātrāk.
Ceru - līdz tam tava galva būs skaidra.
Tu esi kas vairāk, nekā tikai dzīvība, ko upurēt.
Ko tas nozīmē?
Pacel rokas un lēnām pagriezies, Veid.
Roza?
Veid!
Labāk noliec ieroci.
Tu mani nenošausi.
Atceries? Astotajā klasē atnāca reindžers, un mēs izveidojām snaiperu vienību.
Viņš teica, ka man esot talants. Esmu droša, ka tev trāpīšu.
Iešaušu sāpīgi, bet ne letāli.
Tāpēc tagad tu ieiesi kamerā.
Nekur es neiešu.
Labi, labi. Labi.
Paldies.
Es nospriedu, ka šādi mums sarunāties būs vislabāk.
Tu esi sajukusi prātā.
Kaut nu tā būtu!
Iespējams, esmu vienīgais saprātīgais cilvēks pilsētā.
Tātad es biju aizgājusi uz Bena Šeltona saimniecību.
Tā ir militārā teritorija.
Kals, Čets...
PAZUDIS
...Bens, Džounija un šerifs Taisons. Visi pazuda tur.
Velns parāvis! Runa ir par taviem pazudušajiem cilvēkiem?
Viņi ir arī tavējie, Veid.
Zinu, ka viņi ir arī manējie.
Bet pasaule deg. Es nevaru domāt par pilnīgi visu.
Ja pārstāj pievērst uzmanību sīkumiem,
daudz kas paliek apslēpts.
Tagad apsēdies!
Gribu, lai klausies ļoti uzmanīgi.
Es kaut ko noslēpu pierādījumu skapī.
Kāda bērna piezīmju grāmatu. Tur ir norādes, tur ir atbildes, Veid.
Es zinu, ka izklausos pēc tiem, kas nāk ar zīmējumiem un teorijām. Zinu.
Bet tu mani pazīsti kopš pamatskolas.
Tu zini, ka es nedarītu neko neapdomīgu.
Tas ir pa īstam. Es zvēru.
Tev tā piezīmju grāmata ir jāpasargā, ja nu es neatgrieztos.
Ja nu tu neatgrieztos?
Rozij!
Kas, pie velna, tas ir?
Lai kas tas būtu, tas atrodas Šeltona saimniecības vidū.
Ko gan valdība varētu būvēt
kukurūzas lauka vidū? Neesi par to domājis?
Viņi kaut ko slēpj.
Manuprāt, viņi slēpj to, kas notika ar tiem cilvēkiem.
Visa centrā ir šī saimniecība,
un es negaidīšu, kad kāds man noticēs. Vairs ne.
Es dodos atpakaļ uz Šeltona saimniecību, un, ja neatgriezīšos,
ja nonākšu pie pazudušo cilvēku sienas, uztver to piezīmju grāmatu nopietni.
Labi?
Seko norādēm tajā.
Nē. Nē, nē.
Rozij, tu nevari mani te atstāt. Nu taču, aprunāsimies ar šerifu.
- Teikšu, lai ieklausās! - Šerifam Pērkinsam
pasaki, ka es salaboju kafijas automātu.
Mūsu brauciens uz Osaku... Visu dienu lija.
Pa ceļam uz filmu, kas mums nepatika...
Parādījās saule, un tu noskūpstīji manu kaklu...
Nezinu...
Tā. Pirmā diena.
Šorīt es tevi ienīstu.
Par to, ka paņēmi manu gredzenu.
Par to, ka izdzēri visu alu.
Par to, ka atstāji mani šeit.
Es atkal uzinstalēju tinderi.
Neuztraucies, tikai lai sildītu tavu gultas pusi...
līdz tu atgriezīsies.
Pagaidi! Apstājies! Apstājies!
- Kas notiek? - Tur ir Nikils.
Kurš vada drošības protokolus?
Neviens. Kabelis ir iestrēdzis, nedarbojas. Nevaram viņu izvilkt.
- Izslēdziet magnētu. - Nevaram. Viņš mainīja vadības slēdžus.
Paskatieties uz tiem sinusoidālajiem viļņiem. Ko viņš dara?
- Viņš tos pastiprina. - Viņš ar to cīnās.
Nikil, tev tas jābeidz!
- Tas ir pārāk nestabili. - Progress nav iespējams bez radikālas...
Vadžo! Vadžo! Vadž... Vadžo! Vadžo!
Vadžo! Vadžo! Vadžo!
Vadžo!
Kasp, vai to dari tu?
Tu esi vienīgais, kas nezaudē prātu!
Ja to dari tu, lūdzu, izbeidz!
Džama!
Kāpēc tas nenotiek ar tevi?
Es nezinu.
- Ejam! - Ātri! Nāciet man līdzi!
Visi laukā no laboratorijas! Nekavējoties!
Nikil!
Epicentru kopas ir Austrumeiropā, Ziemeļamerikā un Amazones mežos.
- Savienojiet mani ar Nikilu. - Jā, kundze.
Jāevakuējas.
Visiem darbiniekiem nekavējoties jāevakuējas.
Visiem darbiniekiem jāevakuējas.
Nikil! Nik...
Kāpēc tas neapstājas?
Es nezinu.
Skrienam! Velns!
Nostipriniet visu, ko varat!
- Ei! Ei! - Skrienam!
Kas tur ārā notiek?
Kas tu tāda esi?
Atdzesēt par 15 grādiem.
Mēs zaudējam strukturālo integritāti.
Bāzes stacija, es pāradresēju zvanu no PAK.
Ir. Ekrānā.
Kur ir Nikils?
Nav pieejams. Esam mazliet aizņemti, prezidentes kundze.
Mēs reģistrējam globālu seismisko aktivitāti, un jūs esat epicentrs.
- Ko jūs izdarījāt? - Mēs tikai...
Lai kas tas būtu, nekavējoties izbeidziet.
Mēs nezinām, kā. Tā būtne nav kontrolējama.
Pateikšu skaidri.
Notiek globāls seismisks process ar vairākiem epicentriem.
Mums tas jāaptur, pirms kļūst vēl sliktāk.
Domāju, ka to spēšu.
Es sabojāju tērpus.
Tev pat nav... Tu nebūsi pie kabeļa.
Tu vari netikt laukā.
Man jāmēģina.
Man jāmēģina, Maja.
Esmu vienīgā, kuru viņa ielaidīs.
Hinata...
Hinata!
Kāpēc tu atkal mani sāpināji?
Es to nedarīju...
Nekad neesmu gribējusi...
Nekad neesmu centusies tevi sāpināt...
Nekad...
Tad atgriezies pie manis!
Es tik daudz reižu teicu šos vārdus:
"Atgriezies pie manis..."
"Atgriezies, Hinata!"
Es pazīstu sāpes...
Esmu tās jutusi katru dienu, kopš viņa aizgāja...
Kopš tu aizgāji...
Tad pamet savu pasauli
un nāc uz manējo...
Mēs varam būt kopā.
Mēs vienmēr būsim kopā.
Bet ne šādi...
Jo...
mana Hinata ir mirusi...
Mazliet kodīs. Ja?
Tu no manis novērsies.
Es zinu.
Es zinu, Kasp.
Vienkārši... Man ir sajūta, ka daļa no tevis joprojām ir ar viņiem.
Un man jāzina, kura daļa.
Kasp,
kurā pusē tu esi?
Es neesmu ar viņiem.
Negribu būt.
Es redzēju tavu seju, kad parādīju zīmējumu.
Tas man bija viss. Es uz to skatījos katru dienu, mēnešiem ilgi.
Tu pat neatceries, ka to uzzīmēji, vai ne?
Paskaties!
Kasp, skaties!
Vai tu esi šeit?
Vai arī joprojām tur?
Nikil!
Micuki, ko tu dari?
Pārbaudu mērījumus no Nikila tērpa, kad viņš iegāja citplanētietī.
BRĪDINĀJUMS
Tā atmosfēra nebija mūsējā.
Maja, tas citplanētietis...
Tas bija portāls.
Mūsu iespēja tikt iekšā.
Tas bija mūsu vienīgais ceļš uz viņu pasauli.
Un es to iznīcināju.
Es to iznīcināju.
Tulkojusi Aija Apse