Mitsuki. Mitsuki.
Ma tean, et sa oled väsinud.
Kaotad aega?
Mälestusi?
Sa pole siin. Ma pean tööd tegema.
Mitsuki. Sa pead mulle ütlema, kui sümptomeid koged.
Pole siin... Sa pole siin.
Katsu mu kätt.
Pole siin... Sa pole siin.
Ma pean mustri leidma.
Lõpeta!
Sa pead puhkama. Lase oma mõistusel paraneda.
Ma olen siin, Mitsuki.
- Sa oled siin. - Jah.
Puudutus. Täiuslik möödaviik.
Väldib aju signaali.
Ma olen siin.
Sa oled aega kaotanud.
Asju kuulnud?
Küll see möödub.
Ma olen sinuga, sellal kui sa tulnukate keelt õpid.
Teised... Teised teadlased.
Sa pole veel nii kaugel, ausõna.
Ma pean... Sagedused.
Ma ei märka mingit asja.
- Olgu. Räägi mulle sellest. - Vajan rohkem andmeid.
Sagedusi on tosina jagu.
Ma olen lähedal, lihtsalt mustrit ei näe.
Seda dešifreerides saaksime neid mõista.
Sa hoiatasid mind.
Ma ei lase sinuga juhtuda nii nagu teistega. Luban seda.
Kontrollime su baasjooni paari tunni pärast, kui su pea selgineb.
Ma mõistan nende keele õppimise väärtust, aga sa pead pausi tegema.
Ma ei märka mingit asja.
Mitsuki?
Ma ei märka mingit asja.
Tean, et see on siin. Ma lihtsalt ei kuule seda.
Kuula mind. Kõigepealt kaotad sa aega.
Siis kaotad sideme välismaailmaga.
Seejärel kaotad suhtlemisvõime. Nii juhtus teistega.
Teistega?
Sa pead lõpetama. Puhkama.
- Teised. - Sa pole veel nii kaugel, ausõna.
- Ma ütlesin... - See ongi.
- Mis?
Mitsuki? Mida sa teed?
Vaikust.
Vajan vaikust.
Vaikust!
Lülitage välja.
Mis toimub?
Ei tea.
Sa eksisid.
Millega?
Nad ei kaotanud suhtlemisvõimet.
Nad lihtsalt ei suhtle meie keeles.
Nad suhtlevad nagu nemad...
tulnukad.
Mida paganat?
Punane kood! Läbitungimine!
Kogu vaba personal, kontrollige põhjapoolset kvadranti.
Käed üles, kurat! Luugist eemale!
Pikali maha, kohemaid!
Me tulistame!
- Viimane hoiatus! - Ei!
- Mida te seal all varjate? - Vait!
- Mida te varjate? - Pane pagana luuk lukku!
- Läki! - Vaadake maha!
- Kindlustage perimeeter! - Läki!
Näete midagi?
Trev.
See on pagana kindlus. On nad kindlalt seal?
Ma kuulen neid.
Otsime sissepääsu. Vaid mina ja sina, Alf.
Kui meid nähakse, oleme eksinud lapsed.
Ma võin eksinud laps olla.
Olen väiksem.
Ja nunnum.
Ta teeks asja ehtsamaks.
Olgu.
Aga Penny? Kuula Jamila sõna. Eks?
Ma valvan Casparit.
Aitäh.
Alf.
Issand, mis on?
Sa ei usalda mind.
Jah? Miks sa nii arvad?
Pole viga.
Ma ise ka ei usalda end.
Ma ju kuulen asju. Näen asju, mida ei mõista.
No pole hullu. Ma hoian sul silma peal.
Väga hea.
Kuule, sa olid kaua ära.
Kurat, inimesed on kaua ära ja vahel naasevad teistsugusena.
Tead, neil on terve teine pere või häälekesed peas.
Aga äkki sa oled teistsugune?
Äkki sa pole sina?
Kes muu ma siis olen?
Nemad.
Ma ei teeks eal Jamilale liiga.
Ma tean seda, semu.
Sest ma tagan selle.
Meil on vist rohkem ühist, kui arvasid.
Näen seda ilma supervõimetetagi.
Tema ainsana vist ei näe seda.
Mida ei näe?
Ei midagi. Mitte kui midagi.
Hästi, salatsege.
Sellal kui te poisid lobisesite, leidsin mina sissepääsu.
Mida ta siin teeb?
Nakse lindistame. Internet ehitati binaarkoodiga, ühtede ja nullidega.
Kui ta toibus, mingu tagasi sisse.
Ta pole veel valmis.
Tema halvimad sümptomid taandusid, aga näidud kõiguvad ikka.
Mind ei huvita.
Saada need mu laborisse.
Panen seal kokku.
Mida ta nendelt läbipõlenutelt õpib?
Hirmu? Põrumist?
Tahan, et ta naaseks sisse, ja mu kannatus on katkemas.
Õigemini on MKK kannatus katkemas.
Maailma kannatus on katkemas. Kui paljud peavad veel surema,
et saaksid mängida ema Teresat toatäie napakatega,
- kellest enam tolku pole? - Sulle pole.
Pagana maailmale pole neist enam tolku, Maya!
Sa ütled, et asi on mulle isiklik, nagu see oleks halb.
Mind ei kõiguta su hukkamõist, sinu üleolev moraalsus.
- Olen sellega harjunud. Nii püsisingi elus. - Kui sul on suva, siis miks seda räägid?
Sest muutusid sina, mitte mina.
See tüdruk on su jaoks tööst tähtsam, eks?
Äkki peaksin sind su kabinetis uurima?
Sulle küsimusi esitama. Sinu peas ringi surkima, doktor.
Või siis töötame parem mõlemad enda eesmärgi nimel.
Ja „enda“ all pean silmas kogu kuradi inimrassi.
Ma ei räägi temaga enne, kui ta on valmis.
Hästi.
Teen seda ise.
Sa hirmutasid seda.
Tulnukat. Sellepärast ründas see sind nii jõuliselt.
Sa jõudsid liiga lähedale sellele, mida iganes tulnukas varjas.
Meil... Sul on nüüd eelis.
Ma hakkan mõistma tulnuka keele struktuuri, süntaksit.
Ma võisin eksida. Võib-olla hoopis sina kardad.
Kas on nii?
Sulle ei pugenud pähe tulnukas, vaid Maya.
Sa kardad, et sinust saab läbipõlenu nagu teised,
seega teed täpselt nii, nagu see entiteet tahab.
Varjad end.
Kui saan entiteedi keele selgeks,
suudan selle seesmiseid sideteid häkkida ja...
Mida? Mis siis saab?
Äkki sel pole rääkimise tuju?
Äkki see valetab sulle? Manipuleerib sinuga? Kust sa teaksid?
Me ei otsi viisi selle olendiga sõbrunemiseks.
Tahame hävitada seda, neid.
Kas pean tõesti sinule seda meelde tuletama?
Nad tapsid su kallima.
Nad tapsid su pere.
Nad on tapmas kõiki teisi, keda tunned.
Kui sa siia saabusid, ütles Maya, et sind ajendavad süütunne ja viha.
Ta kartis, et see pole hea motivaator.
Aga tead mida?
Need on parimad motivaatorid, kui tahad võitlust võita.
Sõda võita.
Seega sa võid siia jääda ja hirmu ajendil tegutseda
või siis rüü selga panna ja võidelda.
See olend varjab midagi. Mine uuri välja, mida nimelt.
KADUNUD ISIK
Mida kuradit te nende inimestega teete?
Mida te seal varjate?
Mis eesmärgil sa Idabelis oled?
Mis eesmärgil teie Idabelis olete?
- Kuidas teadsid kraatrisse vaadata? - Nalja teete?
Peame targemat juttu rääkima.
Siin on hiiglaslik auk, kolme julgeolekutasandiga.
Kuhu mujale ma teie arust vaatan?
Me teame su kohta.
Kindlasti. Seetõttu praegu vestlemegi, eks?
Sa oled tükk aega tsiviilisik olnud.
Lahkusid teenistusest, kui sind enim vajasime,
maailma suurima rünnaku ajal, „perekondlikel põhjustel“.
Tead ju, et meil oli sama väljaõpe?
Sa olevat oma naise sõnul masendunud, maaniline.
Ära räägi mu naisest.
Maailma päästmise luulud.
On vist raske.
Tuimalt tööd teha. Tavapäraselt tegutseda, lootes, et see kuidagi aitab.
Peaksite välja vaatama, sest jõukasutusreeglid on muutunud.
Kuid teie rühite edasi. Määrite pabereid.
Issi kutsub.
Ülem Cole.
Kindral Mitchell.
Kindral.
Vabandan su kohtlemise pärast. Tegeleme siin ülisalajase asjaga ja sul on õigus,
see pole üldse tavapärane. Selle kõige jaoks protokolli pole.
Seega pean sulle küsimusi esitama.
Sinu, meie, kõigi turvalisuse nimel.
Ja koos võime ehk veidi edusamme teha.
Mis sind siia juhatas?
Poisi joonistus vihikus. See on teie toimikus. Vaadake järele.
Mind küsitleti, kui USA-sse tulin. Räägin teile kõigest,
aga tahan vastutasuks ka infot. Selge?
Mida te selles augus varjate ja mida nendele inimestele tegite?
Me ei teinud neile midagi. Uurime neid.
Nad viidi tulnukate poolt ära.
Kui tulnukad viisid nad ära, siis kuidas te nad tagasi saite?
See on salastatud.
- „Salastatud“... - Kes teab, et sa siin oled?
- Mitte keegi. - Jah?
Väljas ei oota keegi sinult sõnumit?
Saan tagada, et teda ei vigastata, aga vajan kõiki fakte.
Ma olen üksi. See linn on sama külalislahke kui teie.
Kuidas nad tagasi saite?
Olgu.
No me peame sind siin hoidma.
Julgeoleku tõttu. Soovin tõesti, et sa poleks tulnud.
Praegu on halb lähedastest eemal olla.
Mu vangistamise asemel kasutage mind. Olgu?
Olen teie meestest kogenum ja tulnukatega võidelnud.
Kaasake mind, kindral.
- Oli meeldiv tutvuda, ülem Cole. - Kaasake mind.
Kindral!
Persse!
Siitkaudu!
Sõdurid.
Nad vist lahkuvad.
Casp. Kas sa kuuled neid?
Hääli.
See on tema! Unenäost!
Esmee, mis toimub?
Tema on see poiss unenäost!
Ei-ei! Seis! Nad on meiega!
Caspar? Caspar Morrow?
Kuidas sa elus oled?
Ma ei tea.
- Maya! Nii šokeeriv on sind näha. - Sa ei või teda sisse saata.
Minu jaoks on lõpmata huvitav, et isik, kes tunneb säärast kaastunnet,
säärast empaatiat kogu maailma vastu,
valib korduvalt paljude heaolu asemel ühe isiku oma.
See on elementaarne inimlikkus. Arvasin, et selleks siin olengi.
Ei. Ma tõin su siia, et tulnuka teadvust kaardistaksid.
Lihtsalt mõtle selle peale. „Tulnuka teadvust“.
Neurobioloogid tapaksid sellise võimaluse nimel,
seega võid kujutada ette mu pettumust, kui nägin, et eelistad lapsehoidja olla.
- Ande raiskamine. - See mulle ei mõju.
No nii. Mis ei mõju?
Sa tekitad ebakindlust. Külvad süütunnet. Pakud ühte ja ainsat lahendust.
Saad kaubale, enne kui teine mõelda jõuab.
- Sa oled ettearvatav. - Ma olen tõhus, erinevalt sinust.
- Unusta hetkekski oma ego ja kuula. - See on suur palve.
Sa palusid mul kärgteadvust kaardistada.
Täpselt seda ma teengi.
Sa palusid mul sisseminejaid jälgida, et meil säiliks strateegiline eelis.
Täpselt seda ma teengi.
Kui sa praegu Mitsuki sisse saadad, loovutad eelise ja me kaotame.
See on mu ametialane arvamus.
Kui sa seda eirad, loobun ma siinsest tööst kohe praegu.
Tõesti?
Kas teeksid seda?
Lahkumisavaldus vastu võetud. Tänan sind töö eest Amazonase projektis.
Soovin sulle parimat välisilmas või mis iganes sellest järel on.
Ole ettevaatlik. Seal pidavat tulnukaid olema.
Ma pigem riskin väliste koletistega.
Mida sina siin teed?
Ma lahkun. Tulin hüvasti jätma.
Sa ju lubasid mulle toeks olla.
Ja tahangi olla, rohkem kui midagi muud.
Aga ma enam ei saa.
- Pean parandama seda, mille katki tegin. - Sa ei teinud midagi katki.
Sa andsid meile kaks suurimat võitu selles sõjas.
Sa ei pea sinna naasma.
Su mõistus.
Su süda. Neid vajamegi.
Kui sedasi sisse lähed, ei pruugi sa neid enam iial tagasi saada.
Sul on õigus.
Mu mõistuse sõnul on sul õigus, aga mu süda käsib minna.
- Sa ei saa Hinatat nii päästa. - Ma tean.
Ta pole seal.
Ma tean.
- Mul on kahju. - Minul ka.
Palun sul valgust vaadata.
Väga hea. Võid puhata. Valmis saime.
Ta on terve.
Ja selleks õppisid meditsiini?
Mul pole selgitust.
No kogu asjaga pole ühtegi selgitust, seega liigume edasi.
Eks?
Kust ta leidsite?
Haiglast, kuhu ta jätsite.
Tulnukad ju tungisid sinna vahetult pärast teie lahkumist.
Ju Casparil vedas. Mitte tänu teile.
Ei. Kuulge, need lapsed leiti kogu maailma haiglatest
pärast esimese tulnukate laeva alla tulistamist. Selge?
Plahvatus tabas neid kõiki psüühiliselt.
Kuidas te meid leidsite?
Meil oli see.
Ja Caspar.
Ta kuuleb peas hääli.
Issand, see on uskumatu.
Ma ei arvanud eal, et nende side nii kaugele ulatub.
Äkki poiss sai abi?
Mida see tähendab?
Noh,
- ma vaid küsin, aga kas teie sõber on... - Mis?
Ikka tema ise.
Tal oli tulnukatega sügav side.
Sügavam kui teistel.
- Muidugi on ta ikka tema ise. - Ei ole, Jam.
Ta on palju üle elanud.
- Proovi ise olla normaalne... - Ära!
Ma ei ürita nii öelda. Sa tead seda.
Ta on mu parim sõber.
Tal pole viga.
Hei, peate seda kuulma!
See oli nagu sein siin.
- Sellest vasakul siis. Eks? - Ta mainis seina.
Mina nägin teda paremal pool.
Ta nägi mind...
Ka mina nägin teda, aga kaugel. Väga kaugel.
Jah, täpselt. Mina ka.
Ma olin kaugel. Nad kõik nägid mind.
Lapsed näevad visioone auskohtadest, inimestest.
Üritame mõista, miks tulnukad teatud kohtadele keskenduvad,
- aga ei... - Pole visioonid.
Need pole visioonid, vaid unenäod.
Nad kõik olid enne seal.
Kui nad olid teadvusetud, enne ärkamist, olime kõik pimeduses.
Aga nemad ärkasid üles ja...
ja mina jäin sinna.
Kas seal sa olidki, kui sind unes nägin?
Vist küll.
Jah.
„Vist küll“?
Mis pimedus see on?
Ma ei tea. See on lihtsalt...
See on lihtsalt pime ja külm ja õudne. Väga õudne.
See ei ütle eriti midagi.
Võite seda joonistada.
- Mida? - Kaardina.
Kui nad kõik Casparit nägid, võivad paigast kaardi joonistada.
- Armastan kaarte. - See on tegelikult geniaalne.
Nii üllatunud pole vaja olla.
Caspar on kunstnik. Ta suudab kõike joonistada.
Kas saaks rohkem roosat siia
ja siis rohelist siia?
Jah, täiuslik. Ja siis rohelist siia.
Ja siis tumedamat sinist siia,
sest mäletan seda nii.
Jah.
Tumesinine. Jah. See oli seal. Tume.
Taust olgu vähemalt valge.
Kõik on elevil.
Jah.
Sina oled vähem elevil.
Mis mõttes tal oli tulnukatega „sügavam side“?
Me ei suutnud seda katkestada.
Mis siis selle katkestas?
Hei.
Kas sa inglise keelt oskad?
Aitäh, et meid siia tõite.
Et teda kutsusite, võimaldades meil teid leida.
Tema polnud see, keda kutsusime.
Te ei kutsunud Casparit?
Ei.
Keda siis?
Me leidsime veel ühe.
Keegi on ikka veel seal kuskil.
Hinduismi mütoloogias on üks tark, Markandeya.
Ühel päeval ronis ta maailma kõhust üles ja vaatas
suure jumala Višnu suust välja ning nägi kosmilist ookeani.
Tema mõistus ei suutnud kõige hiiglaslikkust aduda.
Ta komistas,
kukkus tagasi jumala kõrri ja lõpuks maa peale.
Järgmised aastatuhanded üritas ta väljapääsu uuesti leida.
Lõpuks leidiski,
aga vaid ülima jumala Šiva abil.
Sul oli vist kogu aeg lihtsalt vale partner.
Tule.
Leiame kosmiline ookeani üles.
Mis toimub?
HÄIRE! VARUSTUSE RIKE
- Mida... - Kaitserüü rike.
Las ma vaatan.
Mis sel viga on?
Elektroonika on läbi kõrbenud. Ma ei tea miks.
Baaslaager 3, puhasruum. Mitsuki Yamato vajab uut rüüd.
Kõik kolm Mitsuki rüüd on rikkis.
Kõik?
Hei!
Sa rikkusid rüüd ära.
Saboteerisid projekti, mis on me parim kaitse invasiooni vastu!
Kas ikka on? Või on see kõik sinu jaoks?
Jah, tekitasin rüüdes rikke.
Kõigis peale ühe, mis on sul seljas. See on just sinu biomeetriale kohandatud.
Kui sa tõesti oma juttu usud, siis mine.
Riski kordki enda mõistusega, enda eluga.
Täna takistasin sul sisenemast.
Järgmine kord mind pole.
Su rüü tehakse korda päevaga kui mitte kiiremini.
Loodan, et su pea saab enne selgeks.
Sa pole vaid elu, mida lihtsalt ohverdada.
Mida paganat?
Tõsta käed üles ja pööra aeglaselt ümber, Wade.
Rose?
Wade.
Langeta õige see püstol. Sa ei tulista ju mind.
Mäletad, kuidas kaheksandas klassis reindžeriga märki lasime?
Ta ütles, et mul on loomulik anne. Saaksin sind riivata.
Valusalt, aga mitte surmavalt.
Seega sa astud sinna kongi.
Kuraditki.
Olgu.
Tänan.
- See tundus parim viis sinuga vestlemiseks. - Sa oled hulluks läinud.
Oleks see vaid nii... Siin linnas võib mul ainsana mõistus peas olla.
Niisiis... Ma käisin Ben Sheltoni farmis.
See on sõjaväe ala.
Cal, Chet...
KADUNUD ISIK
...Ben, Joanie ja šerif Tyson. Nad kõik kadusid seal.
Põrgu päralt! Kas asi on su kadunud isikutes?
Nad on sinu omad ka.
Tean seda, aga maailm põleb. Ma ei saa iga pagana asja peale mõelda.
Kui eirad pisiasju, jääb pool pildist kahe silma vahele.
Istu nüüd maha.
Kuula hoolikalt.
Ma peitsin midagi asitõendite kappi.
Lapse joonistusvihiku, milles on juhtlõngu, vastuseid, Wade.
Ma tean, et räägin, nagu nood inimesed, kellel on joonistused ja teooriad.
Aga sa tunned mind algkoolist saati. Sa tead, et ma ei teeks midagi hooletut.
See siin on tõeline. Vannun seda.
Sa pead seda vihikut kaitsma, juhuks kui ma tagasi ei tule.
Juhuks kui sa tagasi ei tule?
Rosey!
Mis see veel on, pagan?
Mis see ka poleks, asub see keset Sheltoni farmi.
Mis pagana asja ehitaks valitsus keset maisipõldu? Selle peale mõtlesid?
Nad varjavad midagi.
Vist seda, mis nende inimestega juhtus.
Kogu asja keskel on see farm
ning ma ei oota enam, kuni keegi mind usub.
Ma naasen Sheltoni farmi ja kui ma tagasi ei tule,
kui ma satun kadunud isikute seinale, pead sa seda vihikut tõsiselt võtma.
Olgu?
Järgne juhtlõngadele.
Ei. Ei-ei.
Rosey, ära jäta mind siia. Ole nüüd, räägime šerifiga.
- Panen ta kuulama! - Ütle šerifile,
et tegin ta kohvimasina korda.
Meie Osaka-reis. Päev läbi sadas vihma.
Olime teel kinno, et vaadata filmi, mis meile ei meeldinud,
kui päike tuli välja ning sa suudlesid mu kaela.
Ma ei tea...
Niisiis. Esimene päev.
Täna hommikul vihkan sind.
Sest võtsid mu sõrmuse.
Sest jõid kõik õlled ära.
Sest jätsid minu siia.
Ma installisin Tinderi uuesti.
Selleks vaid, et su voodi poolt soojana hoida...
kuniks sa naased.
Oota! Peatu.
- Mis toimub? - Nikhil.
Kes turvaprotokolle juhib?
Ei keegi. Lõõg kiilus kinni ega tööta. Me ei saa teda eemaldada.
- Seisake magnet. - Ei saa. Ta suunas juhtimise ümber.
Vaadake siinuslaineid. Mida ta teeb?
- Võimsamaks keerab. - Ta võitleb sellega.
Nikhil, sa pead lõpetama!
- Liiga ebastabiilne. - Pole progressi ilma radikaalse...
Wajo! Wajo!
Wajo!
Casp, kas sina teed seda?
Sina ainsana pole mõistust kaotamas!
Kui seda teed sina, siis palun lõpeta!
Jam.
Miks seda sinuga ei juhtu?
Ma ei tea.
Läki.
Kähku! Tulge minuga!
Kõik laborist välja, kohemaid!
Nikhil!
Epitsentrite kobarad Ida-Euroopas, Põhja-Ameerikas ja Amasoonias.
- Ühenda mind kohe Nikhiliga. - Jah, proua.
Peame evakueeruma. Kogu personal, evakueeruge alalt kohemaid.
Kogu personal, evakueeruge alalt.
Nikhil.
Miks see ei lõpeta?
Ma ei tea.
Läki! Kurat!
Võtke, mida saate, ja kinnitage see kuskile!
- Hei! - Läki!
Hei, mis seal toimub?
Hei!
Kes sina veel oled?
Jahuta 15 kraadi.
Paik on lagunemas.
Baasjaam, edastan teile kõne MKK-lt.
Käes. Saadan ekraanile.
Kus on Nikhil?
Ta pole saadaval. Meil on tegemist, proua president.
Me näeme globaalseid maavärinaid ja te olete peamine epitsenter.
- Mida tegite? - Me lihtsalt...
Mis see ka polnud, peatage see kohe.
- Me ei oska. Entiteet väljus kontrolli alt. - Las ma ütlen selgelt.
Meil on globaalsed maavärinad, mitme epitsentriga.
Peame selle peatama, enne kui olukord halveneb.
Ma vist saan seda teha.
Ma saboteerisin rüüsid.
Sul pole isegi... Sa oleksid lõata.
Sa võid sinna lõksu jääda.
Ma pean üritama.
Ma pean üritama, Maya.
Ta laseb sisse vaid mind.
Hinata...
Hinata!
Miks sa mulle taas haiget tegid?
Mina ei teinud...
Ma ei tahtnud iial...
Ma ei tahtnud iial sulle meelega haiget teha.
Mitte kunagi.
Siis tule tagasi mu juurde.
Ma ütlesin seda nii mitu korda.
„Tule tagasi mu juurde.“
„Tule tagasi, Hinata.“
Ma tean valu.
Olen elanud valuga sellest saati, kui ta lahkus.
Kui sina lahkusid.
Siis lase lahti enda maailmast
ja tule minu omasse.
Me saame olla koos.
Me oleme alati koos.
Aga mitte sedasi.
Sest...
minu Hinata on surnud.
Olgu, see kipitab.
Sa eemaldusid minust.
Ma tean.
Ma tean, Casp.
Lihtsalt...
Mingi osa sinust on justkui ikka nendega.
Ja mul on vaja teada, mis osa.
Casp,
kelle poolel sa oled?
Ma pole nendega.
Ma ei taha olla.
Nägin su nägu, kui sulle joonistust näitasin.
See joonistus oli mu maa ja ilm. Ma vahtisin seda mitu kuud iga päev.
Sa ei mäleta selle joonistamistki, eks?
Vaata seda.
Casp, vaata!
Kas sa oled siin?
Või oled sa ikka seal?
Nikhil!
Mitsuki, mida sa teed?
Vaatan, millised olid Nikhili rüü näidud tulnukasse sisenemise ajal.
HOIATUS!
Atmosfäär polnud meie oma.
Maya, see tulnukas...
See oli värav.
Meie sissepääs.
See oli meie ainus tee nende maailma.
Ning ma hävitasin selle.
Ma hävitasin selle.
Tõlkinud Silver Pärnpuu