Micuki.
Vím, že jsi unavená.
Nekoukáš do blba?
Přicházíš o vzpomínky?
Ne. Ty tady nejsi. Musím pracovat.
Micuki, musíš mi říct, jestli máš nějaké symptomy.
Nejsi tady.
Dotkni se mě.
Nejsi tady. Vzorec. Nejsi tady.
Musím se soustředit. Musím najít vzorec.
Nech toho!
Musíš si odpočinout. Tvoje mysl se musí uzdravit.
Budu tady, Micuki.
- Jsi tady. - Jsem tady.
Dotek. Dokonalá oklika.
Obejde signál do mozku.
Jsem tady.
Koukáš do blba.
Máš halucinace?
To přejde.
Zůstanu tady a ty se naučíš jazyk mimozemšťanů.
Ti ostatní vědci...
Tak špatný to ještě není. Přísahám.
Musím... Ty frekvence.
Něco mi uniká.
- Aha. Povídej. - Potřebuju víc dat.
Je tady plno frekvencí.
Jsem blízko, akorát nevidím vzorec.
Pokud to dešifruju, budeme jim moct rozumět.
- Varovalas mě. - Nedovolím, aby se ti stalo, co ostatním.
Slibuju.
Za pár hodin, až ti bude líp, zkontrolujeme tvůj základ.
Naučit se jejich jazyk by bylo přínosné, ale musíš si dát pauzu.
Něco mi uniká.
Micuki?
Něco mi uniká.
Vím, že to tam někde je. Akorát to neslyším.
Poslouchej. Nejdřív se začneš dívat do blba.
Pak ztratíš pojem o realitě.
Pak přestaneš komunikovat. Tak skončili i ostatní.
Ostatní?
Musíš přestat. Odpočinout si.
- Ostatní. - Nejsi na tom jako oni. Fakt.
- Říkám... - To je ono.
- Co?
Micuki? Co děláš?
Ticho.
Potřebuju ticho.
Ticho!
Vypni to.
Co se děje?
Nevím.
Spletla ses.
V čem?
Nepřestali komunikovat.
Akorát nekomunikují v našem jazyce.
Komunikují jako oni.
Jako mimozemšťani.
INVAZE
Co to sakra je?
Rudý poplach! Narušitel!
Veškeré jednotky do severního kvadrantu.
Ruce vzhůru! Odstupte od toho poklopu!
K zemi! Hned! K zemi, říkám!
Zastřelíme vás!
- Poslední varování! - Ne!
- Co tam schováváte? - Sklapněte!
- Co schováváte? - Zamkni ten poklop.
- Jdeme! - Zkontrolujte zem!
- Zabezpečte perimetr! - Pohyb! Vidíte něco?
Treve.
Brácho, to je úplná pevnost. Určitě jsou tam?
Slyším je.
Zjistíme, jak se tam dostat. Jen my dva, Alfe.
Když tak budeme dělat, že jsme se ztratili.
Můžu se ztratit já.
Jsem menší.
A roztomilejší.
Autentičtější.
Dobře. Tak jo.
Ale Penny? Heleď. Budeš Jamilu poslouchat, jo?
Pohlídám Caspara.
Díky.
Alfe.
Proboha, co je?
Nevěříš mi.
Fakt? Proč myslíš?
To nevadí.
Nevím, jestli věřím sám sobě.
Mám slyšiny, vidiny, a moc je nechápu.
V klidu. Hlídám tě.
Fajn.
Heleď, byl jsi mimo dlouhou dobu.
To se občas člověku stane a pak se změní.
A založí si další rodinu a tak.
Nebo slyší hlasy.
Myslíš, že jsi jinej?
Že to nejsi ty?
A kdo bych byl?
Oni.
Jamile bych neublížil.
To vím, kámo.
O to se postarám.
Tak přece máme něco společnýho.
Došlo mi to i bez superschopností.
Ona je asi jediná, kdo to nevidí.
Co?
Nic. Vůbec nic.
Fajn. Mějte si tajemství.
Zatímco jste žvanili, vymyslela jsem, jak se tam dostat.
Co tady dělá?
Nahráváme cvakání. Binární kód stvořil internet. Jedničky a nuly.
- Až se zotaví, vrátí se za mimozemšťanem. - Zatím ne.
Nejhorší symptomy už jí odezněly, ale hodnoty má nestálé.
To mě nezajímá.
Pošli mi to do laborky.
Budu pokračovat tam.
Co se od těch ztroskotanců dozví?
Jak se bát? Jak selhat?
Chci, aby šla dovnitř. Dochází mi trpělivost.
- Trpělivost dochází spíš KSO, ne? - Celýmu světu.
Kolik lidí musí umřít,
abyste si mohla hrát na matku Terezu v cimře plné magorů,
- kteří už splnili svůj úkol? - Spíš váš úkol.
Úkol celýho světa, sakra. Mayo!
Beru si to osobně a podle vás je to špatně.
Mně to vaše odsuzování nevadí. To vaše povýšený moralizování.
- Jsem na to zvyklý. Díky tomu žiju. - Když je vám to jedno, proč mi to říkáte?
Protože já jsem se nezměnil. Vy jo.
Ta holka pro vás znamená něco víc, že?
Možná do té vaší místnosti zavřu vás.
Vyzpovídám já vás. Trochu vám zašťárám v hlavě, doktorko.
Nebo ten náš úkol můžeme splnit oba.
A tím „naším“, myslím celýho lidstva.
Nepromluvím s ní, dokud nebude připravená.
Dobře.
Tak to udělám já.
Vystrašila jste ho.
Toho mimozemšťana. Proto na vás tak zaútočil.
Byla jste moc blízko. Moc blízko tomu, co skrývá.
My... Vy teď máte výhodu.
Začínám chápat strukturu a gramatiku jejich jazyka.
Třeba jsem se spletl. Třeba se bojíte vy.
Je to tak?
Do hlavy se vám nedostal mimozemšťan, ale Maya.
A bojíte se, že dopadnete jako ti ostatní.
Takže děláte přesně to, co ten mimozemšťan chce.
Schováváte se.
Pokud se naučím jejich jazyk, můžu se jim nabourat do interní komunikace a...
A co? Co pak?
Co když se mu nebude chtít mluvit?
Co když vám bude lhát? Manipulovat s vámi? Jak to poznáte?
My se s ním nesnažíme skamarádit.
Chceme ho zničit. Zničit je.
Musím to připomínat zrovna vám?
Zabili vaši milenku.
I vaši rodinu.
Chtějí zabít úplně všechny.
Když jste sem přijela, Maya říkala, že jednáte na základě viny a vzteku.
Bála se, že to nejsou dobré motivátory.
Ale víte co? Jsou nejlepší, pokud chce člověk vyhrát v boji.
Vyhrát válku.
Takže tady můžete zůstat a jednat na základě strachu,
nebo se můžete připravit a zaútočit na ně.
Něco skrývají. Běžte dovnitř a zjistěte co.
POHŘEŠUJE SE
Co s těma lidma sakra děláte?
Co tam schováváte?
Co děláte v Idabelu?
Co děláte v Idabelu vy?
- Proč jste tam dolů šel? - Děláte si srandu?
Budeme se muset bavit na úrovni.
Je tady obří díra se zabezpečením přes tři patra.
Kam jinam jsem měl asi tak jít?
Víme o vás všechno.
Tak určitě. Proto si tady teď povídáme, že?
Dlouho jste byl v civilu.
Odešel jste ze služby, když jste byl potřeba.
Při největším útoku všech dob. „Z rodinných důvodů.“
Víte, že máme stejný výcvik, že?
Podle vaší ženy máte deprese. Záchvaty mánie.
O mé ženě nemluvte.
Mylně si myslíte, že zachráníte svět.
Musí to být dřina.
Nádeničina. Řídit se pravidly. Modlit se, aby to k něčemu bylo.
Ale musíte se podívat ven, protože pravidla se změnily.
Ale vy jenom sedíte v kanclu. Jako kancelářský krysy.
Volá vás pantáta.
Veliteli Cole.
Generál Mitchell.
Generále.
Pardon za naše chování.
Co tu provádíme, je přísně tajné. A máte pravdu. Běžná pravidla nectíme.
Na tohle žádná pravidla nejsou. Budu se vás muset na něco zeptat.
V zájmu vašeho bezpečí. Našeho. Všech.
Třeba se spolu někam posuneme.
Co vás sem zavedlo?
Dětská kresba v sešitu. Je v té složce. Najděte si ji. Jo?
Při návratu do Států jsem podal hlášení. Povím vám vše, ale něco za to chci. Ano?
Co v té díře schováváte a co jste těm lidem provedli?
Nic jsme jim neprovedli. Zkoumáme je.
Unesli je mimozemšťani.
Když je unesli, tak jak jste je získali zpátky?
To je tajné.
- Tajné. - Kdo ví, že tu jste?
- Nikdo. - Nikdo?
Nikdo nečeká, až se mu ozvete?
Nic se mu nestane, když mi vše povíte.
Jsem sám. Lidi z města jsou nevlídní jako vy.
Jak jste je získali zpět?
Tak jo.
Budeme vás tady muset nechat.
Z bezpečnostních důvodů. Přál bych si, abyste vůbec nepřišel.
Nebýt se svými blízkými je teď špatné.
Místo abyste mě zavřel, mě zaměstnejte.
Využijte mě. Mám zkušenosti a už jsem proti nim bojoval.
- Chci k vám, pane generále. - Těšilo mě, veliteli.
Chci k vám.
Pane generále!
Do hajzlu!
Tudy!
Vojáci.
Asi odcházejí.
Caspe. Slyšíš je?
Ty hlasy.
To je on! Ten z toho snu!
Esmee, co se děje?
To je ten z toho snu!
Ne! Přestaňte! Ti jsou od nás! Jsou od nás.
Caspar? Caspar Morrow?
Jak to, že žiješ?
Nevím.
- Mayo! Jsem v šoku, že jste přišla. - Nesmíte ji tam poslat.
Nepřestává mě fascinovat, že člověk s takovým soucitem,
takovou empatií, kterou chová pro celý svět,
dá opakovaně přednost jedinci před masou.
Tomu se říká základní lidskost. Proto tady jsem, ne?
Ne, já vás tady zaměstnal, abyste zmapovala vědomí mimozemšťanů.
Vždyť se nad tím zamyslete. Vědomí mimozemšťana.
Neurobiologové by za takovou příležitost zabíjeli,
tak si představte, jak jsem zklamaný, že se hodíte spíš na hlídání dětí.
- Škoda. - To na mě nezabírá.
A je to tady. Co?
Že mě znejistíte. Zasejete ve mně vinu. Že mi nabídnete jediné řešení.
A já pak budu bez rozmyslu souhlasit.
- Jste předvídatelný. - Jsem efektivní. Na rozdíl od vás.
- Potlačte své ego a poslouchejte. - To bude těžký.
Chtěl jste po mně, abych zmapovala kolektivní vědomí.
A přesně to dělám.
Měla jsem dohlížet na ty, co půjdou dovnitř, abychom měli strategickou výhodu.
A přesně to dělám.
Pokud tam Micuki donutíte jít, o tuhle výhodu přijdete a prohrajeme.
To je můj odborný názor.
Pokud ho budete ignorovat, ihned dám výpověď.
Vážně?
Udělala byste to?
Vaši výpověď přijímám. Jo a díky za váš čas na Amazonském projektu.
Přeju vám hodně štěstí ve světě. Nebo v tom, co z něj zbylo.
Dávejte na sebe pozor. Prý jsou tady mimozemšťani.
Radši to risknu s těma příšerama venku.
Co tady děláš?
Odcházím. Přišla jsem se rozloučit.
Říkalas, že mi pomůžeš.
A chci. Víc než cokoliv jiného.
Ale nejde to. Už to nejde.
- Musím napravit, co jsem pokazila. - Nic jsi nepokazila.
Díky tobě jsme v téhle válce dvakrát vyhráli.
Nemusíš pokračovat.
Tvoje mysl
a tvoje srdce. To je to, co potřebujeme.
Když tam půjdeš v tomhle stavu, možná už se nikdy nezotavíš.
Máš pravdu.
Hlava mi říká, že máš pravdu, ale srdce mi velí tam jít.
Takhle ji nezachráníš.
Já vím.
Ona tam není.
Já vím.
- Mrzí mě to. - Mě taky.
Dívej se do světla.
Dobře. Můžeš si odpočinout. Máme hotovo.
Je v pořádku.
- Kvůli tomu jste chodil na medicínu? - Nedokážu to vysvětlit.
Jo. Nic z toho se nedá vysvětlit, tak se tím nebudeme zaobírat.
Jo?
Kde jste ho našli?
Tam, kde jste ho nechali.
Prý tu nemocnici obsadili pár hodin poté, co jste odešli.
Asi měl kliku. Nepomohli jste mu.
To ne. Tyhle děti byly v nemocnicích po celém světě poté,
co byla sestřelena ta první mimozemská loď. Víte?
Všechny ten výbuch zasáhl. Psychicky.
Jak jste nás našli?
Pomocí tohohle.
A Caspara.
On ty hlasy slyší v hlavě.
To je neuvěřitelný.
Nemysleli jsme si, že jsou spojení na takovou dálku.
Třeba mu někdo pomohl.
Co to znamená?
Heleďte,
- jenom se ptám, ale je ten váš kamarád... - Co?
Je sám sebou?
Byl na mimozemšťany silně napojen.
Silněji než ostatní.
Jasně že je sám sebou.
Není, Jamilo.
Má toho za sebou hodně.
- Choval by ses... - Nech toho.
To tím říct nechci, vždyť to víš. Je to můj nejlepší kámoš.
Nic mu není.
Hej. Pojďte poslouchat.
Bylo to jako zeď...
- Nalevo. - Říkala „zeď“.
Já jsem ho viděla vpravo.
Viděl mě.
Já ho taky viděl, ale zdálky. Byl hrozně daleko.
Jo, přesně. Já taky.
Že jsem byl daleko. Viděli mě.
Děti mají vidiny určitých míst a lidí.
Zjišťujeme, proč se mimozemšťani zaměřují na jistá místa,
- ale... - Ne ve vidinách.
Ne ve vidinách. Ve spánku.
Všichni tam byli. Předtím. Když byli v bezvědomí. Než se vzbudili.
Všichni jsme byli v temnotě.
Ale oni se probudili...
a já ne.
Tak tam jsi byl, když jsem tě viděla ve snech?
Asi jo.
Jo.
Asi?
Co to je ta temnota?
Nevím. Prostě...
Prostě tam byla tma a zima a bylo to tam děsivý. Hodně.
To není moc informací.
Můžeš to nakreslit.
- Co? - Udělej mapu.
Pokud viděli Caspara všichni, můžou nakreslit mapu.
- Mapy miluju. - Jo, to je geniální.
Zníš až moc překvapeně.
Caspar je umělec.
Nakreslí cokoliv.
Víc růžové tady nahoře a zelenou tady.
Jo, bezva. A tady zelenou.
A sem tmavě modrou.
Takhle si to pamatuju.
Jo.
Tmavě modrá. Jo. Takhle to bylo. Tmavý.
Pozadí udělejte bílý.
Všichni jsou nadšení.
Jo.
Ty moc ne.
Jak jste to myslel, že byl na ně napojený víc než ostatní?
Nedokázali jsme ho přerušit.
A co to přerušilo?
Ahoj.
Umíš trochu anglicky?
Díky, že jste nás sem zavedli.
Že jste ho volali, abychom vás mohli najít.
My jsme nevolali jeho.
Nevolali jste Caspara?
Ne.
A koho?
Našli jsme ještě někoho.
Někdo je ještě venku.
V indické mytologii se objevuje jeden mudrc Márkandéja.
Jednoho dne vylezl z pupku světa a zjistil, že se dívá
skrz ústa velikého boha Višnua a vidí vesmírný oceán.
Jeho mysl tu nesmírnost neunesla.
Zakopl, spadl zpátky do chřtánu boha a pak dolů na zemi.
Dalších několik tisíc let hledal cestu zpět.
Jednoho dne ji našel,
ale jen s pomocí Šivy, nejvyššího boha.
Celou dobu jste měla špatného parťáka.
Pojďte.
Pojďme ten vesmírný oceán najít.
Co se děje?
VAROVÁNÍ! CHYBA JEDNOTKY
- Co se... - Nefunguje oblek.
Podívám se na to.
Co je za problém?
Zkratoval. Nevím proč.
Tady Base camp 3, připravte Micuki další oblek.
Všechny vaše obleky jsou rozbité.
Všechny?
Hej!
Zkratovala jste obleky.
Sabotovala jste projekt! Naši nejlepší obranu proti invazi.
Vážně? Nebo vám jde jenom o sebe?
Obleky jsem zničila, jo. Až na jeden.
Na ten, co máte na sobě. Je nastavený na vaše životní funkce.
Pokud věříte tomu, co říkáte, běžte tam.
Riskujte vlastní mysl. Vlastní život. Projednou.
Zabránila jsem ti tam jít.
Příště tady nebudu.
Oblek ti opraví za den, možná i rychleji.
Snad už budeš při smyslech.
Dokážeš víc než obětovat vlastní život.
Co to sakra?
Ruce vzhůru a pomalu se otoč, Wade.
Rose?
Wade.
Nechceš tu zbraň odložit? Stejně mě nezastřelíš.
Víš, jak v osmé třídě přišel ten policajt a vzal nás střílet?
Říkal, že mám talent. Ta střela tě může líznout.
Aby tě to bolelo, ale nezabilo.
Běž do té cely.
No to určitě.
Dobře.
Díky.
Přišlo mi, že si takhle popovídáme nejlíp.
Ty ses zbláznila.
Kéž by.
Jsem tady možná jediná normální.
Takže. Byla jsem u farmy Bena Sheltona.
To je armádní území.
Cal. Chet.
Ben. Joanie. A šerif Tyson. Ti tam zmizeli.
Kruci, Rose! Řešíš ty svý lidi, co zmizeli?
Jsou to i tví lidi.
Já vím, ale svět je v plamenech a já nemůžu myslet na všechno.
Když přestaneš vnímat detaily, neuvidíš celkovej obraz.
Sedni si.
Dobře mě poslouchej.
Něco jsem schovala do skříně s důkazy.
Je to sešit jednoho kluka. Jsou v něm vodítka. Odpovědi, Wade.
Vím, že zním jako jedna z tamtěch, co kreslí a mají nějaký teorie. Vím.
Ale znáš mě už od základky. Víš, že jsem opatrná.
Tohle je opravdický. Fakt.
Potřebuju, abys ten sešit ochraňoval, kdybych se nevrátila.
Kdyby ses nevrátila? Rosey!
Co to sakra je?
Nevím, ale je to přímo uprostřed Sheltonovy farmy.
Neříkal sis, co za zařízení vláda postavila uprostřed kukuřičnýho pole?
Něco skrývají.
Podle mě to, co se stalo jim.
Všechno se točí kolem téhle farmy
a já už nebudu čekat, až mi někdo začne věřit. Už ne.
Půjdu na Sheltonovu farmu. A pokud se nevrátím,
pokud skončím na zdi s pohřešovanými, musíš brát tenhle sešit vážně, jo?
Následuj ty stopy.
Ne.
Rosey, nemůžeš mě tady nechat. Promluvíme se šerifem.
- Vyslechne tě. - Vyřiď mu, že jsem ten kávovar opravila.
To je z našeho výletu do Ósaky. Celý den pršelo.
Po filmu v kině, který se nám nelíbil,
vyšlo slunce a ty jsi mi dala pusu na krk.
Na tohle si nevzpomínám.
Na tohle taky ne.
Tak. První den.
Naštvalas mě hned ráno.
Vzalas mi prsten.
Dopilas moje pivo.
Nechalas mě tady.
Už zase mám tinder.
Ale jen proto, aby ti někdo zahříval postel.
Do té doby, než se vrátíš.
Počkat. Zastavte.
- Co je? - Jde o Nikhila.
Kdo se stará o bezpečnost?
Nikdo. Naviják se zasekl, nefunguje. Nemůžeme ho vytáhnout.
- Vypni magnet. - To nejde. On změnil ovládání.
Dívej na ty sinusoidy. Co dělá?
- Zesílil je. - Bojuje s ním.
Nikhile, musíte toho nechat!
- Mimozemšťan je labilní. - Ne. Pokrok není možný bez radikálního...
Wajo!
Caspe, to děláš ty?
Jsi v pohodě jako jedinej!
Jestli to děláš ty, tak prosím přestaň!
Jamilo.
Proč ti nic není?
Nevím.
Pojďme.
Rychle! Za mnou!
Všichni z laborky ven! Hned!
Nikhile!
Vznikají epicentra ve východní Evropě, v Severní Americe a v Amazonii.
Zavolejte mi Nikhila.
Provedu.
Musíme se evakuovat. Všichni opusťte areál.
Nikhile!
Proč nepřestal?
Nevím.
Běžíme! Honem! Sakra!
Všechno přivažte!
- Hej! - Jdeme!
Co se venku děje?
Hej!
Kdo sakra jste?
Ochladit o 15 stupňů.
Dochází k rozkladu.
Volám základnu. Přesměruji vám hovor od KSO.
Rozumím. Vidíme to.
Kde je Nikhil?
Teď nemůže.
Nemáme čas, paní prezidentko.
Zaznamenali jsme globální zemětřesení a epicentrum je u vás.
- Co jste provedli? - Jen...
- To je jedno. Hned to přerušte. - Nevíme jak. Bytost se vymkla kontrole.
Povím vám to jasně.
Je to globální zemětřesení s několika epicentry.
Musíme ho přerušit, než se to zhorší.
Asi vím jak.
Obleky jsem zničila.
Nebudeš mít ani... Nebudeš přivázaná.
Můžeš tam uvíznout.
Musím to zkusit.
Musím, Mayo.
Ona si k tělu pustí jenom mě.
Hinato?
Hinato!
Proč jsi mi zase ublížila?
Já ti nic...
Já ti nechtěla...
Já ti ublížit nechtěla.
Nikdy.
Tak se za mnou vrať.
Tohle jsem ti říkala několikrát.
„Vrať se za mnou.“
„Vrať se za mnou, Hinato.“
Vím, jaké je cítit bolest.
Zažívám ji každý den od doby,
co jsi odešla.
Tak opusť ten svůj svět
a vstup do toho mého.
Pak můžeme být spolu.
Budeme spolu navždy.
Akorát ne takhle.
Protože...
ta moje Hinata je po smrti.
Tohle bude štípat. Jo?
Odtáhla ses ode mě.
Já vím.
Já vím, Caspe.
Ale prostě...
Mám pocit, že jsi zčásti ještě u nich.
Potřebuju vědět, z jaké části.
Caspe.
Na čí straně jsi?
Na jejich ne.
Nechci.
Já viděla, jak ses díval na tu kresbu.
Znamenala pro mě všechno. Dívala jsem se na ni celý měsíce.
A ty si nepamatuješ, žes to nakreslil.
Podívej se na to.
Caspe, podívej se.
Jsi tady?
Nebo pořád ještě tam?
Nikhile!
Micuki, co děláš?
Kontroluju data z Nikhilova obleku. Od chvíle, kdy tam vstoupil.
VAROVÁNÍ!
Atmosféra nebyla naše.
Mayo, ten mimozemšťan...
Byla to brána.
Naše cesta k nim.
Naše jediná cesta do jejich světa.
A já ji zničila.
Zničila jsem ji.
Překlad titulků: Karel Himmer