WYOMING, ZDA, ZEMLJA 160 KM SEVERNO OD OPORIŠČA PIERCE
Preženi naše strahove.
Brani nas in nam vlij moč.
Preženi naše strahove.
Brani nas in nam vlij moč.
Bradford tu. Uspelo nam je. Lahko greste.
Sprejeto. Se vidimo.
Gremo.
Jackson, gremo!
Gremo lepo počasi.
Opazujte luči avta pred seboj.
Ko pridemo iz megle, se dobimo spredaj. Bodite pozorni.
- Sprejeto. - Sprejeto.
Misliš, da bo oporišče zelo zastraženo?
Kdo bi vedel.
Mogoče se nam nasmehne sreča.
Kaj?
- Prosim? - Kaj si rekla?
Nič.
Pozabi.
O čem si govoril sinoči,
ko si mislil, da bo nehalo?
O tisti črepinji?
Kako dolgo ste jo imeli?
Pred časom sem jo našel.
Spominjala je na smeti, a...
Kaj?
Kaj pa vem.
Zdela se je posebna.
Bila je drugačna.
Čutil sem, da me povezuje z nečim.
Menda.
Kot da je moja.
Clark, vidiš to? Na levi.
Vidim.
Očitno imamo enega.
Kaj pa je?
Luke, si v redu?
Glasovi mi pravijo, da moramo stran.
Kateri glasovi?
Zunaj je nekaj.
Takoj moramo stran.
Pospešite!
- Maria! Mario ima! - Drek!
Marie ni več!
Nadaljujte. Ne ustavljajte se.
- Mami! - Clark, ponjo moramo.
Ostanite v konvoju.
- Clark. - Ja, ja.
Enega vidim.
Na desni nam sledi. Ogromen je. Čisto drugačen od...
Hanley.
Clark! Sklatil je Hanleyja in Jacksona!
Chrissy?
Chrissy, oglasi se.
Še več jih je!
Chrissy, Hanley, oglasita se. Hanley. Hanley!
Glasovi postajajo glasnejši.
Borijo se!
Stran gredo.
Clark!
PARIZ, FRANCIJA, ZEMLJA
Sestradan sem.
Kmalu bomo nekaj našli.
Kaj pravi?
Menda, da ni varno. Ljudem pravi, naj...
Izpraznijo mesto.
- Ja. - Kaj je tisto?
Vem, kaj.
Sporočila od ljudi, ki upajo, da bodo našli nekoga.
Ali da jih bodo našli.
Mogoče sta starša pustila sporočilo.
Kaj delaš?
Kaj misliš? Sporočilo pišem.
- Zakaj? - Če se mi kaj zgodi,
obstaja majhna možnost, da bosta starša nekoč izvedela.
JAMILA HUSTON IZ LONDONA JE BILA TU. MAMI, RADA TE IMAM.
Nič se nam ne bo zgodilo.
Našli bomo Caspa,
potem pa bomo zažgali klinčeve vesoljce.
Pen, koliko je še do bolnišnice?
samo še deset kilometrov.
Kmalu bo tema.
Je vaše stanovanje blizu?
Dokaj.
Dobro.
Tam bomo prespali, ob zori pa gremo naprej.
- Bo kaj hrane? - Bomo videli.
ALFIE ADEMUREWA IZ LONDONA JE BIL TU!
MAMI IN ATI, RAD VAJU IMAM.
Tukaj je.
Nekje zgoraj je.
Monty, zakaj midva še nisva bila tu?
Otroci najbrž nimajo vstopa.
Majhni psi mogoče, a...
To je stanovanje vajinih staršev? Ampak fino je.
Stol je kot gugalnica.
Stare plošče.
Pogrešaš ju, ne?
Ja.
Pridite. Poglejmo, ali je kaj hrane.
To bogataši večerjajo?
- Prigrizke in podobno. - Ne.
To imajo za večerjo, ko nočejo večerjati.
Kot da smo na taborjenju.
Od nekdaj sem želela iti taborit. Zares taborit.
Ne na vrtu za hišo, temveč v divjini.
Saj smo v divjini.
Kaj je narobe?
Ti krekerji vsebujejo arašidovo maslo.
Si alergična na arašide?
Ne, moja mami je. V hiši ne sme biti arašidov.
Monty, misliš, da sta mami in ati v Parizu?
Najbrž ju bomo kmalu našli, Pen.
- Si v redu? - Super.
- Komaj kaj si pojedel. - Postani krekerji mi ne dišijo.
Bo več za nas.
Si prepričan?
- Se tudi ti veseliš jutrišnjega dne? - Ja.
Sem pa tudi živčna. Videla ga bom po dolgem času.
Zakaj si živčna? Samo Casp je.
Kaj če ni tam?
Kaj?
Tako ste prepričani, da bo tam, a ne veste.
Mogoče smo zaman prišli sem.
- Zakaj to govoriš? - Ker je resnica.
Spat grem.
Pomisli. Kaj si videla ob stiku z bitjem?
Nejasno je.
Kot sanje.
Barve, oblike?
Dečka sem videla.
Dečka?
Nekoga je klical.
Poznaš tega dečka?
Nisi ga še videla? Ni bil spomin?
Če ga še nisi videla
in si tega nisi predstavljala, kaj se je zgodilo?
Njihove misli.
V njihovih mislih sem bila.
Neverjetno.
Kako je, dohtarica?
Ničesar ne najdem.
Torej lahko gre nazaj.
Rekla sem, da ničesar ne najdem.
Mogoče je kaj, česar ne zaznam.
Če jo želiš poslati nazaj, je to tvoja odločitev, ne moja.
Hočem nazaj.
Želim to narediti.
Kot kaže, je odločitev njena.
Se lahko pogovoriva zunaj?
Si videl njeno roko? Meša se ji že.
Okrevati mora ali pa bo končala tako kot oni.
- V redu je, saj si jo slišala. Nazaj želi. - Seveda želi nazaj.
Misli, da je srečala svojo mrtvo ljubimko.
Seveda želi ponovno poskusiti. Ti ne bi?
- V njihovih mislih je bila, Maya. - Oni pa v njenih.
Kaj če umre
in izgubimo najboljšo možnost, ker smo jo preveč silili?
Pozabi na psihologijo. Naredili bomo to. Prav?
Šla bo nazaj.
Naj najprej izvedem teste.
Luke! Si v redu?
Clark.
- Ati? - Clark!
Ati!
Pomagaj mi.
Ven ga zvlecimo.
Huda ureznina. Daj mi svoj pas.
Clark. Clark.
Poglej me.
Seanov avto.
Misliš, da so v redu?
- Preverit grem. - Ne.
Ati, v avtu imajo prvo pomoč.
Prav?
- S teboj grem. - Luke!
- Z njo grem. - Luke.
Še tri centimetre, pa bi ti prerezalo arterijo.
Kaj se je prej dogajalo z Lukom?
Kako je vedel, da so tiste reči tam?
Enkrat se je že zgodilo. Ko so vesoljci komaj prišli.
Glasove je slišal.
Mislila sem, da je bilo samo takrat. Motila sem se.
Glasove?
Žal mi je.
Pohiti. Pomagaj mi. Pohiti.
Zakaj nisi povedal, da slišiš stvari?
Nisem hotel, da me imaš za čudaka.
Nisi čudak.
Resno mislim.
Poseben si.
Pridi.
Midva z očetom, ko me je prvič peljal na ribolov.
Z mamo na moj sedmi rojstni dan.
Ne.
Osmi.
Si prepričana?
Ja, osmi.
Ne vem.
- Ne veš, kdaj je bilo posneto? - Ne vem, kdo je to.
Še slišiš vesoljce v glavi?
Ne neha.
Zakaj so prevzeli obliko Hinate kot majhne deklice?
Da me presenetijo, vržejo iz tira.
Jim je uspelo?
Ne.
Pripoveduj mi o zvezi s Hinato.
To ni potrebno.
Rekla si, da se kriviš za njeno smrt.
- To ni potrebno. - Vesoljci to uporabljajo proti tebi.
Poznajo tvojo šibko točko.
Prežijo na duševno šibkost in vršijo pritisk.
Vedeti moram vse o vajini zvezi, da jo razumem bolje od njih.
Prebolela sem.
Vesoljci se ne strinjajo.
In jaz tudi ne.
Torej...
Lahko poskusiva še enkrat?
Misliš, da sem neizprosna, a vesoljci bodo še hujši.
Pripoveduj mi o njej.
Micuki.
Micuki!
Peklo bo.
Ko bomo na varnem, boš rabil šive.
Si bila v prejšnjih časih zdravnica?
Še pred prejšnjimi časi.
Si bila dobra?
- Ja. - Dobro.
Sicer bi prosil za drugo mnenje.
Preživeli so.
Hanley.
Clark!
Kristus!
Dvigni me.
Groza.
- Tvoja noga. - Porezal sem se.
Drugi so dva kilometra naprej.
- Lahko hodiš? - Ti stvori so povsod.
- Počakajmo, da bodo odšli. - Kmalu bo tema.
Stran moramo, dokler lahko.
- Če ostanemo tu, bomo vsi umrli. - Prav ima.
Poskusiti moramo.
Caspar?
Caspar!
Prihajam pote.
Caspar?
Caspar, čisto blizu smo.
Zakaj se ne oglasiš?
Casp!
Hej.
Kaj delaš?
Nič. Ne morem spati.
Tvoja mama je lepa.
Ja.
Ampak to ni ona.
Mislila sem, da sta to tvoja starša.
To je moj oče, ta ženska pa...
To ni moja mama.
Monty.
Oče nam je govoril, da hodi službeno v Pariz.
Zdaj poznam pravi razlog.
Zelo mi je žal.
Ne moti me samo, da je varal mamo. Zdi se srečen.
Kot da jo ima res rad.
Mislil sem, da nikogar nima rad, a v resnici ni imel rad nas.
Prepričana sem, da te ima rad.
Najbrž le ne zna izraziti tega.
Ne vem, ali me je sploh kdaj imel rad.
Seveda te ima rad. Kako te ne bi imel?
Hvala.
- Tudi če me samo skušaš potolažiti. - Pa te ne.
Ne nakladam.
Skratka...
Zakaj pa ti bediš?
Če pustiva to, da cel svet razpada.
Spet sem imela tiste sanje,
a Casparja ni bilo.
Nisem ga več čutila. Kot da se vse bolj oddaljuje.
Nič bližje ni.
Ne vem, kaj to pomeni.
Mogoče imaš prav.
Mogoče smo zaman prišli sem.
To sem rekel, ker sem bil jezen na očeta.
Lahko imaš prav.
Hej.
Našli bomo Casparja.
Nekje je in našel ga bom. Ko ga najdemo, bo vse drugače.
Hvala, Monty.
Tudi če me samo skušaš potolažiti.
Hvala.
Kako je šlo s pacientko?
Bomo videli.
Vedela sem, da se boš vrnila.
Pogrešala sem te.
Micuki, kaj vidiš?
Je Hinata tam?
Ja.
Kaj se mi je zgodilo, ko sem bila zadnjič tu?
Kje sem bila?
Me lahko pelješ tja?
Zakaj želiš nazaj tja?
Razumeti skušam vse to.
Skušam razumeti, kaj si.
Ne misliš, da sem resnična, ne?
Ne vem, kaj si.
Snemi čelado.
Zakaj?
Da ti lahko pokažem, kdo sem.
Micuki, kaj delaš?
Micuki, nehaj!
Prelepo, ne?
Kaj je to?
Spomin.
Ne spomnim se tega.
Moj spomin je, ne tvoj.
Takrat sem prvič spuščala zmaja.
Ko sem bila majhna, sem sanjala, da letim.
Lebdela sem nad našo hišo in klicala vse, ki jih poznam.
Vsi na tleh so se mi smilili.
Ker niso mogli leteti.
Niso razumeli, kakšna svoboda je bila zgoraj.
Utrip narašča.
- Dihanje je pospešeno. - Kaj se dogaja?
Umira. Poglej, kako se trese.
Lahko si svobodna.
Tu zgoraj, z menoj.
To ni resnično.
To je dokaz, da je.
Še čutiš, kako zelo te ljubim?
Možganska dejavnost raste. Ne bo več dolgo zdržala. Kaj bomo?
- Ven z njo. - Čakaj.
- Jebi se! Ven jo spravimo. - To ni tvoja odločitev.
Boš ti povedal SOK-u, da smo ob najboljšo možnost?
M-A-G.
Spravi jo ven, preden bo prehudo.
- Počakaj. - Veš...
- Počakaj! - Stoj!
Niso naključni.
Njeni gibi niso naključni.
Morsejeva abeceda je. Nam govori.
- Pojačaj ga. - Drek.
Rada te imam, Micuki.
Jaz pa tebe.
Vedno te bom, Hinata.
Hotela sem biti s teboj.
Ampak to ni resnično.
Oprosti.
Micuki!
Smo na pravem kraju?
Ta naslov je na obrazcu za premestitev.
Pen, ne glej.
Vhod je tu.
Halo?
Je kdo tu?
Caspar?
Casp, si tu?
- Kaj bomo zdaj? - Iskali ga bomo.
- Po celi bolnišnici? - Ja, ogromna je.
Razdelimo se, da lahko več preiščemo.
Casp!
Je kdo tu?
Halo?
Je kdo tu?
Caspar.
Daj no, Casp.
Daj mi kak znak. Končno sem tu.
Daj no.
Nekaj sem našel.
Poglej to.
To je on.
Mora biti blizu.
Družba.
Kaj?
Očitno so ostali, da bi nekaj zavarovali.
Ali nekoga.
Nikogar ni, ne?
Nič ne bi moglo preživeti.
Casp?
Še iščimo.
Ne.
Sam si rekel.
Tu ne bi moglo nič preživeti.
Se bomo že česa domislili.
Česa pa, Alf?
Česa se bomo domislili?
Sinoči v sanjah mi ni odgovoril.
Bedarija.
Vse to.
Vse zaradi mene. Lahko bi umrli.
Zaradi mene ste šli.
Zaradi mene jo je Darwin skupil. In to za nič.
Ne govori tako.
Prav je, da si nas pripeljala sem in da ga iščeš.
Nehaj.
- Ne trudi se. - Tu ni krvi, ne?
Caspar je nekje, mi pa ga bomo našli.
Kaj če je mrtev?
In je bilo vse zaman?
Kaj če so vsi, moja mama, moja družina, celo ti...
Kaj če ste imeli prav?
Hotela sem verjeti v to.
Zaradi trapastih sanj in tega.
Kot da pokvarjen star vokman kaj dokazuje.
Karkoli.
Žal mi je, ker sem vas zvlekla sem.
Jamila.
Ne glede na vse sem vesel, da sem šel s teboj.
Luke.
Hej. Poglej me. Kaj je narobe?
Nevarnost.
Kje?
Tam.
Tecite. Zdaj.
Zdaj. Bežite!
- Luke, teci! - Nazaj!
Tecite!
Hitro!
Teci! Teci naprej!
Mojbog!
Gremo!
- Hitro! - Teci.
Hitro!
Pridite! Zdaj!
- Jack! Jack! - Ne, iti moramo!
Bradford!
Bradford.
Pripravite se na odhod!
- Hitro! - Hitro.
Iti moramo.
- Pomagajte! - Iti moramo!
Ne najdem Lucy. Tam je še.
- Mislila sem, da je za menoj. - Kje je?
- Prosim, prosim. - Kje je?
- Kje? Kje? - Še vedno je tam. Ne najdem je.
Moja deklica. Prosim. Prosim.
Prosim!
- Ne, ne! Ne! - Mami!
- Ne!
Mami! Mami!
Lucy.
- Si v redu? - Čevelj sem izgubila.
V redu je. V redu je.
K mami te peljem.
Zvok. Gibanje!
Lucy!
Čakaj. Ne streljaj. Zadel ju boš.
Nehaj.
- Nehaj! - Ne!
- Nehaj! - Ne.
Ne, ne!
Rekel sem, da nehaj!
V njegovi glavi sem.
- Clark! - V njegovi glavi sem.
- Gremo! - Luke, gremo.
V njegovi glavi sem!
Dvigni ga!
- Pomagajte! - Pomagaj ji.
Pelji! Hitro!
Pelji!
V redu je.
Kako se počutiš?
Nisem prepričana.
Ko si bila tam notri...
Mislila sem, da se predajaš vesoljcu.
Podcenjevala sem te.
Ne.
Nisi.
Skoraj bi se predala.
Se izgubila.
Tvoj načrt je uspel.
Vključili smo elektromagnet in vesoljec se je odzval.
Kako?
Z oddajo vibracijskih frekvenc, ki jih prej nismo zaznali.
Jih lahko slišim?
Nikhil se trudi razvozlati pomen.
Vesoljec je.
Govori.
Kako veš?
Ker je v moji glavi.
To je njihov jezik.
Lahko ga preučim. Se ga naučim.
Komuniciram z njim.
Ugotovim, kje so občutljivi.
Vesela sem, da si tu.
Čakajte.
Kaj pa je, Pen?
Ne slišite tega?
Halo?
Je kdo tu?
Jam.
Si prepričana?
Casp.
Jam?
Usedi se.
Mislil sem, da si mrtev.
Kaj delaš tu notri?
Ne vem.
Ko sem se zbudil...
sem jih slišal povsod naokoli.
Bili so zelo glasni, zato sem se skril.
Skril si se? Pred vesoljci?
Ne spomnim se.
Nas nisi slišal?
Pogrešala sem te.
Zelo sem te pogrešala.
Vesel sem te. Res.
Monty, zdaj se bo vse spremenilo, ne?
Zmagali bomo.
Casp?
Kaj bomo naredili?
Prevedla Nena Lubej Artnak