WYOMING, EGYESÜLT ÁLLAMOK, FÖLD BOLYGÓ 160 KILOMÉTERRE CAMP PIERCE-TŐL
Űzd el félelmeinket!
Tarts meg minket!
Űzd el félelmeinket!
Tarts meg minket!
Clark, itt Bradford. Átjutottunk.
Elindulhattok.
Vettem. Hamarosan találkozunk.
Emberek, indulás!
Jackson! Gyertek!
Jól van, szépen, lassan haladjunk!
Nézzétek az előttetek lévő kocsi hátsó lámpáját!
Átjutunk a ködön, utána bevárjuk egymást,
úgyhogy figyeljetek!
- Vettem. - Vettem.
Szerinted mennyire védik Camp Pierce-t?
Azt nem tudhatjuk.
De talán szerencsénk lesz.
Tessék?
- Hogy? - Mit mondtál?
Én nem mondtam semmit.
Mindegy.
Hogy értetted azt tegnap, hogy:
„Azt hittem, leáll”?
Ez a szilánk...
mióta volt nálatok?
Én találtam nemrég.
Először kacatnak néztem...
De mi?
Nem is tudom.
Tudtam, hogy különleges.
Valahogy más volt.
Azt éreztem, hogy összeköt valamivel,
azt hiszem.
Mintha hozzám tartozna.
Clark, látod ezt? Előttünk, balra.
Igen, látom.
Itt van egy rohadék.
Mi a baj?
Luke? Jól vagy?
A hangok azt mondják, hogy el kell tűnnünk innen.
Milyen hangok?
Jön valami.
Menjünk innen, most!
Tapossatok bele!
- Maria! Maria! Elkapta Mariát! - Basszus!
Maria elesett, Clark! Maria elesett!
Tovább! Bármi is van, ne álljatok meg!
- Anya! Anya! - Clark, vissza kell mennünk érte!
Maradjatok a konvojban!
- Clark! - Igen, igen, igen.
Itt van egy.
Tőlünk jobbra. Hatalmas. Eddig még...
Hanley!
Clark! Elkapta Hanley-t és Jacksont! El...
Chrissy?
Chrissy, jelentkezz!
Még több jön!
Chrissy, Hanley, jelentkezzetek! Hanley, jelentkezz! Hanley!
A hangok. Egyre... Egyre hangosabbak.
Veszekednek.
Visszahúzódnak.
Clark!
INVÁZIÓ
PÁRIZS, FRANCIAORSZÁG, FÖLD BOLYGÓ
Éhen halok.
Mindjárt találunk valamit, Alf.
Mit mond?
Szerintem azt, hogy nem biztonságos. Utasítja az embereket, hogy...
Menjenek el innen.
- Ja. - Ez mi?
Én tudom.
Üzeneteket hagytak az elveszett embereknek.
Meg az elveszettek is.
Lehet, anya és apa is hagyott egyet.
Most mit csinálsz?
Szerinted? Írok egy üzenetet.
Miért?
Mert bármi történne velem,
akkor lesz rá egy kis esély, hogy anya és apa tudni fog rólam.
SZERETLEK
JAMILA HUSTON LONDONBÓL ITT JÁRT
SZERETLEK, ANYA
Semmi sem fog történni.
Megtaláljuk Caspot.
Aztán felrobbantjuk azokat a rohadt űrlényeket.
Pen, mennyi még a kórházig?
Még tíz kilométer.
Hamarosan besötétedik.
Messze van a szüleitek lakása?
Nem annyira.
Jól van.
Meghúzzuk magunkat éjszakára, aztán hajnalban továbbmegyünk.
- Szerintetek lesz ott kaja? - Hát, majd meglátjuk.
ALFIE ADEMUREWA LONDONBÓL ITT JÁRT!!!
SZERETLEK, ANYA ÉS APA.
Itt vagyunk.
Valahol az emeleten lesz.
Monty, hogy lehet az, hogy anya és apa sosem hozott el ide minket?
Szerintem ide nem is engednek be gyerekeket.
Még ölebeket esetleg, de...
Ez a szüleitek lakása? Tök menő!
Nézzétek, ott egy függőszék!
Egy régi lemezjátszó!
Hiányoznak, mi?
Aha.
Na!
Nézzünk szét, van-e valami kaja!
Akkor a pénzes emberek ezt vacsorázzák?
Ilyen falatkákat?
Nem.
A pénzes emberek akkor esznek ilyeneket, ha nem akarnak vacsorázni.
Mintha táboroznánk.
Tudjátok, mindig is el akartam menni táborozni. De igazából.
Nem a hátsó kertbe, hanem egy igazi kalandra a vadonban.
Hát, ez most már vadonnak számít.
Mi a baj?
Ebben a kekszben van földimogyoró.
Miért, allergiás vagy rá?
Nem, anya. Be sem hozhatjuk a házba.
Monty, szerinted anya és apa tényleg itt vannak Párizsban?
Biztos megtaláljuk őket, Pen.
- Jól vagy? - Ja, faszán.
Alig ettél valamit.
Hát, a száraz keksz nem túl étvágygerjesztő.
Több jut nekünk.
Bizti?
Ti is várjátok a holnapot?
Aha, várom.
Egy kicsit félek is. Értitek, hogy ennyi idő után látjuk.
Félsz? Mitől? Ő csak Casp.
És ha Caspar nincs is ott?
Mi van?
Annyira biztosra veszed, hogy megtaláljuk!
Pedig nem biztos.
Lehet, a semmiért jöttünk ide.
- Miért mondasz ilyeneket? - Mert ez az igazság.
Megyek, lefekszek.
Gondolj vissza arra, mit láttál kapcsolatteremtés közben!
Ködös a kép.
Olyan álomszerű.
Valami szín, forma?
Láttam egy fiút.
Egy fiút?
Szólítgatott valakit.
Ismerted ezt a fiút?
Még sosem láttad? Nem emlék volt?
Ha még sosem találkoztatok,
szerinted mi lehetett ez, ha nem a képzeleted?
Az ő agyukban volt.
Én voltam az agyukban.
Elképesztő.
Doki, hogy van?
Rendellenességeknek nincs jelük.
Akkor nincs ok, amiért ne küldhetnénk vissza.
Nem ezt mondtam. Csak én nem látok semmit.
Ez nem jelenti azt, hogy ténylegesen sincs semmi.
Ha visszaküldenéd, az a te döntésed. Nem az enyém.
Vissza akarok menni.
Én akarom.
Hát, doktornő, akkor... ő eldöntötte helyettünk.
Beszélhetnénk odakint?
Nem láttad a kezét? Alig bírja már tartani magát.
Regenerációra van szüksége, különben ő is így végzi.
Semmi baja. Hallottad. Vissza akar menni.
Persze hogy vissza akar menni!
Azt hiszi, hogy a halott szerelmével beszélt.
Nyilván visszamenne. Csodálkozol?
Az agyukban volt, Maya.
Ők meg az ő agyában.
És ha meghal,
és elveszítjük az esélyünket, mert túlfeszítettük a húrt?
Jó, elég már a pszichodumából! Megcsináljuk, vili?
Újra nekifut.
Akkor hadd vizsgáljam meg először!
Luke, Luke! Jól vagy?
Clark!
- Apa? - Clark!
Apa!
Segítsetek!
Húzzuk ki!
Nagyon mély a sebe.
Add ide az övedet!
Clark, Clark!
Nézz rám!
Az Sean kocsija.
Szerintetek túlélte?
- Megnézem. - Ne!
Apa, náluk van az elsősegélycsomag.
Jó?
- Jövök veled. - Luke!
- Anya, én is megyek. - Luke!
Pár centin múlt, hogy nem az artériát érte.
Mi volt Luke-kal az ütközés előtt?
Honnan tudta, hogy jönnek az űrlények?
Egyszer már volt ilyen, amikor először megjelentek az idegenek.
Hallott valamit. Hangokat.
Azt hittem, egyszeri alkalom volt. Tévedtem.
Hangokat?
Sajnálom.
Gyorsan! Segíts! Siess!
Miért nem mondtad, hogy hangokat hallasz?
Nem akartam, hogy gyogyósnak nézz.
Nem vagy az.
Komolyan.
Különleges vagy.
Gyere!
Ez én vagyok apával, amikor először vitt horgászni.
Én anyával, a hetedik születésnapomon.
Nem.
A nyolcadikon.
Biztos?
Igen. A nyolcadikon.
Nem tudom.
Nem tudod, hol készült?
Nem tudom, ki ez.
Még mindig hallod az idegent a fejedben?
Nem múlik el.
Szerinted az idegenek miért vették fel Hinata kislányalakját?
Hogy meglepjenek, összezavarjanak.
És sikerült nekik?
Nem.
Mesélj a Hinatával való kapcsolatodról!
Felesleges.
Azt mondtad, magadat hibáztatod a haláláért.
Ez most felesleges.
Arról a dologról beszélni, amit felhasználtak ellened?
Ismerik a sebezhetőségedet.
Minden mentális gyengeséget
és nyomáspontot kihasználnak majd.
Így mindent tudnom kell a kapcsolatotokról,
hogy én jobban megérthessem, mint ők.
Már túlléptem rajta.
Az idegenek nem így látják.
Ahogy én sem.
Tehát...
Nekifuthatnánk újra?
Lehet, hogy ezt most durvának érzed,
de a hajón belül még durvább dolgok várnak.
Mesélj róla!
Mitsuki!
Ez csípni fog.
Ezt összevarrom, amint biztonságos helyre érünk.
Orvos voltál a régi időkben?
A régi idők előtti időkben.
És jó voltál?
- Jó. - Az klassz.
Különben átmentem volna egy másik körzetbe.
Túlélték!
Hanley!
Clark!
Jesszusom!
Segíts fel!
Istenem!
A lábad!
Csak egy kis vágás.
Az elöl lévő kocsik két kilométerre vannak innen.
Tudsz járni?
Körülvettek az űrlények.
A legjobb, ha védekező állásban kivárjuk, míg továbbállnak.
Hamarosan besötétedik.
Még azelőtt tovább kell állnunk.
Ha itt maradunk, mind meghalunk.
Igaza van.
Meg kell próbálnunk.
Caspar?
Caspar!
Jövök érted.
Caspar?
Caspar, már majdnem ott vagyunk.
Miért nem válaszolsz?
Casp!
Szia!
Mit csinálsz?
Semmit. Nem bírok aludni.
Anyukád nagyon szép.
Igen, az.
De ő nem az anyukám.
Azt hittem, ők a szüleid.
De, a képen apa van,
viszont a nő...
Nem az anyám.
Monty!
Apa mindig azt mondta, hogy üzleti útra jön Párizsba.
Most kiderült, hogy hazudott.
Nagyon sajnálom.
Nem csak simán megcsalta anyát. Nézd, milyen boldog!
Mintha tényleg szeretné ezt a nőt.
Eddig azt hittem, hogy senkit sem szeret, de csak minket nem szeretett.
Apukád biztos szeret titeket.
- Csak nem tudja kifejezni. - Hát, szerintem nem szeretett.
Egyáltalán nem.
Dehogynem szeret! Már hogy ne szeretne?
Köszi.
Még ha csak úgy mondod is.
Nem csak úgy mondom.
Elhiheted.
Mindegy...
És te miért vagy ébren?
Már a nyilvánvaló világvégén kívül.
Volt egy újabb álmom,
de Caspar most nem volt ott.
Nem éreztem őt.
Mintha egyre csak távolodna.
Nem jutok közelebb.
Nem tudom, ez mit jelent, de...
talán igazad van.
Talán tényleg a semmiért jöttünk ide.
Ja, azt azért mondtam, mert felcsesztem magamat apán.
Attól még igazad lehet.
Hé!
Megtaláljuk Caspart.
Ott van. Megtalálom. És ha megvan,
minden megváltozik.
Köszi, Monty.
Még ha csak úgy mondod is.
Köszi.
Hogy ment a terápia?
Majd most kiderül.
Visszatértél. Tudtam én.
Hiányoztál.
Mitsuki!
Mit látsz most?
Ott van Hinata?
Itt.
Mi történt velem legutóbb?
Milyen helyen jártam?
Visszavinnél oda?
Miért akarsz visszamenni?
Próbálom megérteni ezt az egészet...
és téged is.
Nem tartasz valódinak, igaz?
Nem tudom, az vagy-e.
Vedd le a sisakodat!
Miért?
Hogy megmutassam a valódi énemet.
Mitsuki, mit csinálsz?
Mitsuki, ne!
Ugye milyen szép?
Hol vagyunk?
Egy emlékben.
Ez nem rémlik nekem.
Mert ez az én emlékem, nem a tiéd.
Itt reptettem először papírsárkányt.
Kislányként mindig repültem az álmaimban.
Felrepültem a házunk fölé, és onnan szólogattam mindenkinek.
Sajnáltam őket...
mivel a földön ragadtak.
Nem érthették, milyen szabadnak lenni az égben.
Felment a pulzusa.
- A légzése is szaporább. - Mi történik?
Elveszítjük. Nézd, hogy remeg a keze!
Te is lehetsz szabad.
Itt fent, velem.
Ez... nem a valóság.
Itt van rá a bizonyíték.
Érzed még, mennyire szeretlek?
Az agyi aktivitás kileng. Nem bírja sokáig. Mi legyen?
- Húzzuk ki! - Várj...
- Kapd be! Készüljünk fel a kihúzásra! - Erről én döntök.
Felhívod a VV-t, hogy elvesztegetted a legjobb emberünket?
M-Á-G.
Húzzuk ki, rosszabb lesz a remegés!
- Várj még! - Nikhil, tudod...
- Várj még! - Figyeljetek! Várjunk!
Nem véletlenszerűek.
A kézmozdulatai nem véletlenszerűek.
MÁGNES
Morzézik. Hozzánk beszél.
- Kapcsold be! - Baszki!
Szeretlek, Mitsuki.
Én is szeretlek.
Mindig szeretni foglak, Hinata.
Szeretnék veled lenni.
De ez nem a valóság.
Bocsáss meg...
Mitsuki!
Biztos, hogy jó helyen járunk?
Ez a cím áll az átszállítási parancson.
Pen, ne nézz oda!
Ez lehet a bejárat.
Hahó!
Van itt valaki?
Hahó!
Caspar?
Casp, itt vagy, tesó?
- Most mi legyen? - Megkeressük.
Az egész kórházban?
Igen, rohadt nagy ez az épület.
Akkor szétválunk. Úgy hatékonyabb lesz.
Casp!
Hahó!
Caspar!
Válaszolj, Casp!
Mutasd az utat! Végre itt vagyok!
Válaszolj!
Hé, találtam valamit!
Ezt nézd!
Ez ő.
Akkor közel lehet.
Srácok!
Mi az?
Biztos itt maradt, hogy megvédjen valamit.
Vagy valakit.
Senki sincs itt, ugye?
Mármint ezt semmi sem élhette túl.
Casp?
Keressük tovább!
Ne!
Te mondtad.
Ezt semmi sem élhette túl.
Kitalálunk valamit.
Mégis mit, Alf?
Mit találunk ki?
Tegnap éjjel
már nem is válaszolt az álmomban.
Hiába volt.
Az egész.
Én tehetek róla. Veszélybe sodortam mindenkit.
M... Miattam jöttetek el.
Darwin miattam sérült meg, hiába az egész.
Ne mondd ezt!
Jól tetted, hogy elhoztál minket. Meg hogy kerested.
Elég!
- Hagyd abba! - Figyu, itt nincs vér!
Caspar itt van valahol. És mi megtaláljuk.
Mi van, ha meghalt?
És az egésznek semmi értelme nem volt.
Mi van, ha mindenki másnak, anyának, a családotoknak, meg nektek...
Mi van, ha nektek volt igazatok?
Én meg csak hinni akartam benne.
A hülye álmaim meg e... emiatt.
A hülye régi Walkman miatt. Mintha az bizonyítana valamit.
Bármit.
Sajnálom, hogy belerángattalak titeket!
Jamila!
Bármi is lesz, én örülök, hogy eljöttem veled.
Luke!
Hé! Nézz rám! Mi a baj?
Veszély.
Hol?
Ott!
Futás!
Gyerünk, futás!
Most! Gyerünk! Futás!
- Luke, fuss! - Vissza!
Fussatok!
Gyorsan!
Futás! Futás! Gyorsan, siessetek!
Uramisten!
Siessetek!
- Gyerünk! - Gyorsan!
Gyerünk!
Gyertek! Jól van! Siessetek!
- Jack! Jack! - Ne, mennünk kell!
Bradford!
Indítsátok el a kocsit! Most!
- Siessetek! - Gyorsan! Gyorsan!
Mennünk kell!
Segítség!
- Segítség! - Indulnunk kell!
Lucy nincs meg! Lemaradt!
- Azt hittem, mögöttem jön. - Hol van?
- Ne induljunk el! Kérlek! Kérlek! - Na! Hol van?
- Hol? Hol? Hol? - Valahol lemaradt. Nem találom.
A kislányom! Kérlek! Kérlek!
Könyörgök!
- Ne, ne, ne, ne! Ne! - Anya!
- Ne! Ne, ne!
Anya! Anya!
Lucy!
Jól vagy?
Elhagytam a cipőmet.
Semmi baj. Semmi baj.
Odakísérlek anyához, jó?
Zaj. Mozgás!
Lucy!
Várjatok! Ne lőjetek! Még eltaláljátok őket!
Állj!
- Állj! - Ne!
Ne, ne, ne, ne, ne!
Azt mondtam, állj!
A fejében vagyok.
- Clark! - A fejében vagyok. A fejében.
- Induljunk! - Luke! Gyere!
A fejében vagyok.
Húzzátok fel!
- Segítsetek! - Segítsetek neki!
Gyerünk! Indulnunk kell!
Menjünk!
Semmi baj.
Hogy érzed magad?
Nem tudom.
Amikor bent voltál...
azt hittem, teljesen elszakít a valóságtól. Én...
alábecsültelek.
Nem.
Nem becsültél alá.
Egy pillanatig majdnem így volt.
Elszakadtam a valóságtól.
Bevált a terved.
Aktiváltuk az elektromágnest, és az idegen reagált rá.
Reagált? Hogyan?
Kiadott egy csomó, eddig ismeretlen vibrációs frekvenciát.
Meghallgathatom?
Nikhil még mindig vizsgálja a jelentését...
Ez az idegen.
Így beszél.
Honnan tudod?
Mert ezt hallom a fejemben.
Ez a nyelvük.
Ez azt jelenti, hogy tanulmányozhatom. Megtanulhatom.
Kommunikálhatok vele.
És megtalálhatom az ő nyomáspontjukat.
Én is örülök, hogy itt vagy.
Állj!
Mi az, Pen?
Ti nem halljátok?
Hahó!
Van itt valaki?
Jam!
Biztos vagy benne?
Casp!
Jam?
Ülj le!
Haver, azt hittem, megmurdeltél.
Mit csinálsz te itt?
Nem tudom.
Miután magamhoz tértem...
mindenhonnan őket hallottam.
Annyira hangosak voltak, hogy... hogy elbújtam.
Elbújtál? Az űrlények elől?
Nem emlékszek már.
Nem hallottál minket?
Hiányoztál.
Annyira hiányoztál!
Örülök, hogy megvagy, haver. Őszintén.
Monty! Most minden megváltozik, igaz?
Győzni fogunk.
Figyu, Casp!
Akkor most mit csináljunk?
A feliratot fordította: Alimuradov Dóra