ויומינג, ארה"ב, כדור הארץ 160 ק"מ צפונית לקאמפ פירס -
הסר חטאותינו בקדושת נוכחותך תמיד,
לפרנסנו ולחיותנו ככתוב.
הסר חטאותינו בקדושת נוכחותך תמיד,
לפרנסנו ולחיותנו ככתוב.
קלארק, זה ברדפורד. הצלחנו לעבור.
אתם יכולים להתקדם.
קיבלתי. נתראה בקרוב.
צאו לדרך, חברים.
ג'קסון. קדימה!
טוב, כולם, סעו לאט ישר קדימה.
תשאירו את העיניים על הפנסים האחוריים שלפניכם.
ברגע שנצא מהערפל ניפגש בהמשך הדרך,
אז שמרו על ערנות.
- קיבלתי. - קיבלתי.
כמה מבוצר יהיה קאמפ פירס, לדעתך?
אין לדעת.
אבל אולי יהיה לנו מזל.
מה?
- סליחה? - מה אמרת?
לא אמרתי כלום.
לא משנה.
למה התכוונת אתמול?
כשאמרת "חשבתי שזה ייפסק"?
הרסיס ההוא.
כמה זמן הוא אצלך?
מצאתי אותו לפני זמן מה.
הוא נראה כמו גרוטאה, אבל...
אבל מה?
לא יודע.
חשתי שזה משהו מיוחד.
היה בו משהו שונה.
הרגשתי כאילו הוא מחבר אותי למשהו,
אני מניח.
כאילו הוא שלי.
קלארק, אתה רואה את זה? למעלה משמאל.
כן, אני רואה.
נראה שנתקלנו באחד מהבני-זונות.
מה קורה?
לוק? היי, אתה בסדר?
הקולות אומרים לי שצריך להסתלק מכאן.
אילו קולות?
יש משהו בחוץ.
אנחנו חייבים להסתלק מיד.
כולם לברוח, לברוח!
- מריה! מריה! הוא תפס את מריה. - לעזאזל!
מריה נעלמה, קלארק. מריה נעלמה.
תמשיכי לנסוע. אל תעצרי בשום אופן.
- אימא! אימא! - צריך לחזור להביא אותה.
תישאר בשיירה.
- קלארק. - כן, כן, כן.
אני רואה אחד.
עוקב אחרינו מימין. הוא ענקי. לא דומה לכלום...
הנלי.
קלארק, הוא תפס את הנלי וג'קסון. הוא תפס...
כריסי?
כריסי, עני.
יש עוד.
כריסי, הנלי, ענו. הנלי, ענה. הנלי!
הקולות... הם מתחזקים.
הם נלחמים.
הם נסוגים.
קלארק!
פריז, צרפת, כדור הארץ -
אני גווע ברעב.
נמצא משהו בקרוב, אלף.
מה היא אומרת?
אני חושב שהיא אומרת שהאזור לא בטוח. היא אומרת לאנשים...
להתפנות.
- כן. - מה זה?
אני יודעת מה זה.
אלה פתקים של אנשים שמקווים למצוא מישהו.
או שימצאו אותם.
אול יש פתק מאימא ואבא.
מה אתה עושה?
מה נראה לך? אני כותב פתק.
למה?
כי אם יקרה לי משהו,
יש סיכוי קטן שהוריי יגלו על זה פעם.
באהבה -
ג'מילה יוסטון מלונדון הייתה כאן -
אוהבת אותך אימא -
לא יקרה לנו כלום.
אנחנו נמצא את קאספ.
ואז נשרוף כמה חייזרים בני זונות.
פן, מה המרחק עד לבית החולים?
רק עוד עשרה ק"מ.
עוד מעט יהיה חושך.
מה המרחק לדירה של הוריך?
לא כל כך רחוק.
טוב.
נתחבא שם בלילה ונמשיך בזריחה.
- אתה חושב שיש שם אוכל? - נחיה ונראה.
אלפי אדמורווה מלונדון היה כאן!!! -
אוהב אתכם אימא ואבא -
הגענו.
היא ודאי למעלה איפשהו.
מונטי, מעניין למה אימא ואבא לא הרשו לנו לבוא הנה אף פעם.
זה לא נראה כמו מקום שמאפשר לילדים להיכנס.
לכלבלבים אולי, אבל...
זו דירה של ההורים שלך? אבל היא... מגניבה.
תראו, הכיסא הזה הוא כמו נדנדה.
תראו את התקליטים הישנים.
אתה מתגעגע אליהם?
כן.
בואי.
נראה אם יש משהו לאכול.
אז זו ארוחת ערב של בורגנים?
נגיסות קטנות וכאלה.
לא.
זו ארוחת ערב של בורגנים
כשהם לא באמת רוצים ארוחת ערב.
זה כמו טיול קמפינג.
תמיד רציתי לצאת לקמפינג. קמפינג אמיתי.
לא בחצר הבית, אלא ממש הרפתקה בטבע.
זה ללא ספק טבע ממש.
מה הבעיה?
בקרקרים האלה יש חמאת בוטנים.
את אלרגית לבוטנים או משהו?
לא, אימא שלי אלרגית. אסור לנו להחזיק בוטנים בבית.
מונטי, אתה חושב שאימא ואבא נמצאים כאן בפריז?
אני בטוחה שנמצא אותם בקרוב, פן.
- אתה בסדר? - נפלא.
בקושי אכלת משהו.
כנראה אין לי תיאבון לקרקרים עבשים.
אז לנו יישארו יותר.
אתה בטוח?
את מתרגשת כמוני בקשר למחר?
כן, קצת.
וגם קצת חוששת. אתה יודע, לראות אותו אחרי כל כך הרבה זמן.
חוששת? ממה? זה קאספ.
ומה אם קספר לא שם?
מה?
כולכם מדברים כאילו אתם בטוחים שהוא יהיה שם.
אבל אתם לא יודעים.
כלומר, ייתכן שהכול יהיה לשווא.
- למה אתה אומר את זה? - כי זו האמת, לא?
אני הולך לישון.
נסי להיזכר. מה ראית כשיצרת קשר עם הישות?
זה מעורפל.
כמו חלום.
צבעים, צורות?
ראיתי ילד.
ילד?
הוא קרא למישהו.
הכרת את הילד?
מעולם לא ראית אותו? הוא לא היה זיכרון?
אם לא ראית אותו קודם לכן,
מה לדעתך קרה, אם זה לא היה רק בראש שלך?
זה היה בראש שלהם.
אני הייתי בראש שלהם.
זה מדהים.
דוק, מה שלומה?
אני לא מוצאת שום בעיה אצלה.
אז אין סיבה שלא להחזיר אותה לשם.
זה לא מה שאמרתי. אמרתי שאני לא מוצאת כלום.
זה לא אומר שאין משהו שלא זיהיתי.
אם אתה רוצה להחזיר אותה לשם, זו החלטה שלך. לא שלי.
אני רוצה לחזור.
אני רוצה לעשות את זה.
טוב, דוקטור, שזו החלטה שלה.
אני יכולה לדבר איתך בחוץ רגע?
ראית את היד שלה? היא בקושי מחזיקה את עצמה.
היא צריכה זמן להחלים, או שהיא תגמור כמוהם.
היא בסדר. שמעת אותה. היא רוצה לחזור.
ברור שהיא רוצה לחזור לשם.
היא מאמינה שהיא פגשה שם את אהובתה המתה.
ברור שהיא רוצה לנסות שוב. אתה לא היית רוצה?
היא נכנסה להם לראש, מאיה.
והם נכנסו לראש שלה.
מה אם היא תמות,
ונאבד את הסיכוי הכי טוב שלנו כי דחקנו בה יותר מדי?
די עם הבבל"ת הפסיכולוגי. אנחנו עושים את זה. טוב?
היא עושה את זה.
לפחות תן לי לבדוק את מצבה הנוכחי קודם.
לוק, לוק! אתה בסדר?
קלארק.
- אבא? - קלארק.
אבא!
עזרו לי.
משכו אותו החוצה.
זה קרע רציני.
תן לי את החגורה שלך.
קלארק, קלארק.
תסתכל עליי.
זו המכונית של שון.
את חושבת שהם בסדר?
- אלך לבדוק. - לא.
אבא, ערכת העזרה הראשונה אצלם, טוב?
טוב?
- אבוא איתך. - לוק!
- אימא, אני הולך איתה. - לוק.
עוד שני ס"מ זה היה חותך את העורק.
מה קרה עם לוק לפני התאונה?
איך הוא ידע שהיצורים בסביבה?
זה קרה פעם, כשהחייזרים רק הגיעו.
הוא שמע דברים. קולות.
חשבתי שזה היה חד-פעמי. טעיתי.
קולות?
אני מצטער.
מהר. עזור לי. מהר.
למה לא סיפרת לי שאתה שומע דברים?
לא רציתי שתחשבי שאני איזה פריק.
אתה לא פריק.
אני רצינית.
אתה מיוחד.
בוא.
זו אני עם אבא שלי בפעם הראשונה שהוא לקח אותי לדוג.
אני ואימא שלי ביום הולדתי כשהייתי בת שבע.
לא.
שמונה.
את בטוחה?
כן. שמונה.
אני לא יודעת.
את לא יודעת איפה זה צולם?
אני לא יודעת מי זה.
את עדיין שומעת את החייזר בראש שלך?
זה לא נפסק.
למה לדעתך החייזרים לבשו את הדמות של הינאטה כילדה?
כדי להפתיע אותי, להוציא אותי מהאיזון.
הם הצליחו?
לא.
ספרי לי על הקשר שלך עם הינאטה.
זה מיותר.
אמרת שאת מאשימה את עצמך במותה של הינאטה.
זה מיותר.
מיותר לדבר על משהו שהחייזרים משתמשים בו נגדך?
הם מכירים את נקודות התורפה שלך.
והם יעוטו על כל חולשה נפשית
וילחצו על כל נקודת לחץ.
לכן אני צריכה לדעת הכול על הקשר הזה,
כדי שאוכל להבין אותו טוב מהם.
נטשתי אותה.
ברור שהחייזרים לא חושבים כך.
וגם אני לא.
אז...
אפשר לנסות שוב?
כמה שנדמה לך שאני קשה איתך,
מה שנמצא בתוך הספינה יהיה גרוע בהרבה.
ספרי לי עליה.
מיטסוקי.
מיטסוקי!
זה יצרוב.
תזדקק לתפרים כשנגיע למקום בטוח.
היית רופאה בימים עברו?
בימים שלפני ימים עברו.
היית רופאה טובה?
- כן. - יופי, יופי.
אחרת הייתי פונה לחוות דעת נוספת.
הם ניצלו.
הנלי.
קלארק!
אלוהים!
עזור לי לקום.
אלוהים!
הרגל שלך.
זה רק חתך.
הרכבים המובילים לפחות קילומטר וחצי מכאן.
אתה יכול ללכת?
היצורים נמצאים בכל מקום.
ההימור הכי טוב יהיה להתחפר ולחכות שהם ייסוגו.
עוד מעט יחשיך.
אנחנו חייבים להסתלק כל עוד אפשר.
אם נישאר, כולנו נמות.
היא צודקת.
אנחנו חייבים לנסות.
קספר?
קספר!
אני באה אליך.
קספר?
קספר, כמעט הגענו.
למה אתה לא עונה?
קאספ!
היי.
מה אתה עושה?
כלום. לא הצלחתי להירדם.
אימא שלך יפה.
נכון.
אבל זו לא אימא שלי.
חשבתי שאלה ההורים שלך.
כן, זה אבא שלי בתמונה,
אבל האישה...
היא לא אימא שלי.
מונטי.
אבא שלי אמר שהוא נוסע לפריז בענייני עסקים.
עכשיו אני יודע אילו עסקים.
אני מצטערת כל כך.
לא רק שהוא בגד באימא שלי, הוא נראה מאושר כל כך.
כאילו הוא באמת אוהב אותה.
פעם חשבתי שאבא שלי לא אוהב אף אחד,
אבל האמת היא שהוא פשוט לא אהב אותנו.
אני בטוחה שאבא שלך אוהב אותך.
בטח הוא רק לא יודע איך לומר את זה.
לא יודע אם הוא אהב אותי.
אי פעם.
ודאי שהוא אוהב אותך. איך אפשר שלא?
תודה.
גם אם את סתם אומרת.
אני לא סתם אומרת.
אני לא אומרת סתם דברים.
בכל אופן...
אז למה את ערה?
חוץ מהעובדה שהעולם כולו קרב לקצו.
היה לי עוד חלום כמו החלומות האחרים,
אבל קספר לא היה בו.
ולא חשתי בו בשום מקום.
נדמה שהוא מתרחק ממני עוד ועוד.
לא מתקרב.
אני לא יודעת מה זה אומר,
אבל אולי אתה צודק.
אולי באמת באנו עד לכאן לשווא.
כן, אמרתי את זה רק כי התעצבנתי על אבא שלי.
זה לא אומר שאתה טועה.
היי.
אנחנו נמצא את קספר.
הוא שם. אני אמצא אותו. וכשנמצא אותו,
הכול יהיה שונה.
תודה, מונטי.
גם אם אתה סתם אומר.
תודה.
איך הייתה פגישת הטיפול?
נראה.
חזרת. ידעתי שתחזרי.
התגעגעתי אלייך.
מיטסוקי.
מה את רואה?
הינאטה שם?
כן.
מה קרה לי בפעם הקודמת שהייתי כאן?
מה היה המקום שהלכתי אליו?
תוכלי להחזיר אותי לשם?
למה את רוצה לחזור לשם?
אני מנסה להבין את כל זה.
להבין מי את.
את חושבת שאני לא אמיתית, נכון?
אני לא יודעת מה את.
תורידי את הקסדה.
למה?
כדי שאוכל להראות לך מי אני.
מיטסוקי, מה את עושה?
מיטסוקי, עצרי!
יפה, נכון?
מה זה?
זיכרון.
אני לא זוכרת את זה.
כי זה זיכרון שלי, לא שלך.
הפעם הראשונה שהעפתי עפיפון.
כשהייתי ילדה עפתי בחלומות שלי.
ריחפתי מעל הבית שלי וקראתי מלמעלה לכל מי שהכרתי.
ריחמתי על כל האנשים למטה,
הכבולים לכדור הארץ.
לא מסוגלים להבין כמה חופש היה למעלה.
הדופק שלה עלה.
- גם קצב הנשימה. - מה קורה שם?
אנחנו מאבדים אותה. תראה את הרעידות.
תוכלי להיות חופשייה.
כאן למעלה, איתי.
זה... לא אמיתי.
זו הוכחה שזה אמיתי.
את יכולה עדיין להרגיש כמה אני אוהבת אותך?
פעילות המוח שלה מזנקת. היא לא תעמוד בזה עוד הרבה. מה נעשה?
- תתכוננו להוציא אותה. - חכי.
- לך תזדיין. תתכוננו להוציא אותה. - את לא מחליטה.
אתה רוצה להודיע לדבליו-די-סי שאיבדת את הנכס הכי טוב שלנו?
מ-ג-נ.
תוציאו אותה לפני שהרעידות יחמירו.
- חכו. - ניקיל, אתה יודע...
- חכו! - תקשיבו! חכו, חכו.
הן לא אקראיות.
תנועות הידיים שלה לא אקראיות.
מגנט -
זה קוד מורס. היא מדברת איתנו.
- תפעילי. - לעזאזל.
אני אוהבת אותך, מיטסוקי.
גם אני אוהבת אותך.
תמיד אוהב אותך, הינאטה.
רציתי להיות איתך.
אבל זה לא אמיתי.
אני מצטערת.
מיטסוקי!
את בטוחה שזה המקום הנכון?
זו הכתובת במסמך ההעברה.
פן, אל תסתכלי.
נראה שזו הכניסה.
הלו?
יש כאן מישהו?
הלו!
קספר?
קאספ, אתה כאן, אחי?
- אז מה עושים עכשיו? - מחפשים אותו.
בכל בית החולים?
כן, זה מקום ענקי.
אז נתפצל. ככה נספיק יותר, כן?
קאספ!
הלו!
הלו?
הלו!
קספר.
נו כבר, קאספ.
תן לי משהו. סוף סוף אני כאן.
קדימה.
היי, אני חושב שמצאתי משהו.
תראי מה מצאתי.
זה הוא.
קספר מורו -
הוא בטח קרוב.
חבר'ה.
מה?
כנראה הם נשארו מאחור כדי להגן על משהו.
או על מישהו.
אין כאן אף אחד, נכון?
שום דבר לא היה שורד כאן.
קאספ?
נמשיך לחפש.
לא.
אמרת בעצמך.
שום דבר לא היה שורד כאן.
נחשוב על משהו.
על מה נחשוב, אלף?
על מה נחשוב?
אתמול בלילה,
בחלום שלי, הוא לא ענה.
הכול שטויות.
הכול הכול.
הכול בגללי. סיכנתי את החיים שלנו.
שכנעתי אתכם לעזוב.
בגללי דרווין נפצע, והכול לחינם.
אל תדברי ככה.
צדקת כשהבאת אותנו לכאן, וכשהחלטת לחפש אותו.
תפסיק.
- פשוט תפסיק. - אין כאן דם, כן?
קספר בסביבה. אנחנו נמצא אותו.
מה אם הוא מת?
וכל זה היה חסר תוחלת?
מה אם כולם, אימא שלי, המשפחה שלי, אפילו אתם...
מה אם כולכם צדקתם?
ואני רק רציתי להאמין בזה?
בגלל כמה חלומות מטופשים, והדבר הזה.
כאילו שאיזה ווקמן מקולקל מוכיח משהו.
כל דבר.
אני מצטערת כל כך שגררתי אתכם לזה.
ג'מילה.
יהיה מה שיהיה, אני שמח שבאתי איתך.
לוק.
היי. היי, תסתכל עליי. מה קורה?
סכנה.
איפה?
שם.
ברחו.
ברחו עכשיו.
עכשיו. ברחו! ברחו!
- לוק, רוץ! - לכו מאחור.
רוצו!
מהר!
קדימה! קדימה! רוצו ישר.
אלוהים!
קדימה!
- קדימה! - רוצו.
קדימה!
קדימה! מהר!
- ג'ק! ג'ק! - לא, חייבים לברוח.
ברדפורד!
ברדפורד.
היכונו לתזוזה. תתניע אותה.
- קדימה. - עלו! עלו!
חייבים לזוז.
הצילו!
- הצילו! - חייבים לזוז.
אני לא מוצאת את לוסי. לוסי עדיין שם.
- חשבתי שהיא מאחוריי. - איפה היא?
- אל תיסעו. בבקשה. בבקשה. - איפה היא?
- איפה? איפה? איפה? - היא עדיין שם. אני לא מוצאת אותה.
הבת שלי. בבקשה. בבקשה.
בבקשה!
- לא, לא, לא! - אימא!
- לא! לא, לא!
אימא!
לוסי.
היי, את בסדר?
איבדתי נעל.
זה בסדר. זה בסדר.
אביא אותך לאימא שלך, טוב?
קול. תנועה!
לוסי!
חכה. אל תירה. אתה תפגע בהן.
עצור.
- עצור! - לא!
- עצור! - לא.
לא, לא, לא, לא!
אמרתי עצור!
אני בתוך הראש שלו.
- קלארק! - אני בתוך הראש שלו.
- קדימה. - היי, לוק. בוא!
אני בתוך הראש שלו.
תרימו אותו!
- עזרו לי! - עזרו לה!
זוזו! קדימה, חייבים לזוז.
סע!
זה בסדר.
איך את מרגישה?
אני לא בטוחה.
כשהיית בפנים...
חשבתי שאת מאבדת את עצמך לחייזר.
לא הערכתי אותך מספיק.
לא.
לא נכון.
היה רגע שזה כמעט קרה.
כמעט איבדתי את עצמי.
התוכנית שלך הצליחה.
הפעלנו את האלקטרומגנט והחייזר הגיב.
איך הגיב?
הוא פלט מערך
של תדירויות רטט שלא זוהו קודם לכן.
אני יכולה לשמוע?
ניקיל עדיין מנסה לפענח את המשמעות של זה.
זה החייזר...
מדבר.
איך את יודעת?
כי הוא בתוך הראש שלי.
זו השפה שלהם.
זה אומר שאני יכולה לחקור אותו. ללמוד עליו.
לתקשר איתו.
למצוא את נקודות התורפה שלהם.
גם אני שמחה שבאת.
חכו.
מה העניין, פן?
אתם לא שומעים?
הלו.
יש כאן מישהו?
ג'ם.
את בטוחה בקשר לזה?
קאספ.
ג'ם?
שב.
אחי, חשבתי שאתה מת.
מה אתה עושה כאן?
אני לא יודע.
אחרי שהתעוררתי...
שמעתי אותם סביבי.
הם היו רועשים כל כך, אז... התחבאתי.
התחבאת? מהחייזרים?
אני לא זוכר.
לא שמעת שקראנו לך?
התגעגעתי אליך.
התגעגעתי אליך כל כך.
אבל טוב שחזרת אלינו, אחי. באמת.
מונטי. הכול ישתנה עכשיו, נכון?
אנחנו ננצח.
היי, קאספ?
אז מה עושים?
תרגום: גלית אקסלרד