Slišiš to?
Kaj?
Nekaj je zunaj.
Martin?
Kdo je?
Martin?
Kaj se dogaja?
- Ne slišiš tega? - Česa?
Kdo je?
Halo?
Ničesar ne vidim.
Ničesar ni, dragi.
Samo pogrešaš ga.
Oba ga.
O, Lisa.
- Samo... - Vem.
- Sarah! - Sarah!
Sarah!
- Sarah! - Sarah!
Sarah!
Šla sem po poti. Ni je.
- Sarah! - Sarah!
Ljubica, me slišiš?
- Sarah! - Sarah!
Kako dolgo bomo še tu?
- Kaj praviš? - Kaj če je ne najdemo?
Tu smo ranljivi.
- Ne gremo brez moje hčere. - Nihče ne pravi, da gremo.
Lahko greste, če hočete. Jaz bom ostala.
Mislim, da Sarah ni tu.
Kaj si našel?
- Nekdo jo je odpeljal. - Kaj praviš?
Tisto so naši odtisi čevljev.
Tole...
Še nekdo je bil tu, ko smo bili v soteski.
Rekel bi, da vojaška humveeja.
Ti veliki odtisi so od vojaških škornjev.
In pa še to.
Zgrabili so jo in se vrnili po isti poti.
Prepoznaš odtise?
Ja.
Obožuje zvezde.
Ti novi vesoljci so smrtonosnejši
in neverjetno hitro se razmnožujejo.
Prejšnji so napadali za teritorij, taktične položaje.
Ti pa samo napadajo.
- Pravijo jim lovci-ubijalci. - Kako domiselno.
Lepo, da te smisel za humor še ni zapustil. Vse smo pokvarili.
Vojna je.
Napademo sovražnika, on pa vrne udarec. Naslednjič moramo močneje napasti.
Ti lovci so odporni na vse. Ogenj jih ne ubije.
Minometi, napalm, biološko in kemično orožje jih komaj ustavijo.
Povedati skuša, da ne vemo, s čim naj jih napademo.
Prilagodili so se. Tudi mi se bomo.
Hitro se dajte, Nikhil.
Enkrat sem jim zlezla v glavo. Spet mi lahko uspe,
ne glede na ceno.
Upajmo, da imate prav.
Nič več časovnih omejitev in spremljanja njenega stanja.
- Je naše edino orodje. - Ne bo nehala, dokler ne bo prepozno.
Stalingrad je bil najsmrtonosnejša bitka v zgodovini človeštva.
To si izbral za primer. Svojo popolno zmago.
- Bitka je terjala dva milijona ljudi. - Je pa dobila vojno.
Ne glede na ceno, Maya.
Ne glede na ceno!
Luke, vzemi.
Našli bomo Sarah.
Dobili jo bomo nazaj. Obljubim.
Če te kaj muči...
Če bi rad kaj povedal,
vpil name, jokal,
karkoli ti bo pomagalo...
Daj si duška.
Luke.
Reci kaj.
Imaš pravico biti jezen.
- Imaš pravico čutiti, kar čutiš. - Nehaj.
Ne govori z menoj kot terapevtka.
Luke.
Jaz sem kriv.
Moral bi ostati v avtu. Tam smo bili varni.
Jaz sem kriv, da smo bili tam.
- Jaz sem kriv. - Ne.
- Ne, Luke. Ne. - Ne razumeš!
Ana.
Govoriti morava.
Rachel je sinoči nekaj videla.
Sinoči sem bila na straži. Bilo je mirno.
Nato je mimo prišel vojaški konvoj. Peljal se je na jug.
Mogoče so oni odpeljali Sarah.
Konvoj je šel v to smer.
Če se po I-90 pelješ na jug, prideš do oporišča Pierce.
To je edino delujoče vojaško oporišče na tem območju.
Omenjajo novo vrsto vesoljcev južno od tod.
Pravijo jim lovci-ubijalci. Menda so hujši od prejšnjih.
Hujši?
- Mogoče je vojska šla tja. - Torej je Sarah mogoče tam?
Ja, z novo vrsto vesoljcev vmes.
Kaj hočeš reči?
- Pravi, da mi ne boste pomagali? - Samo tveganje je pojasnil.
Ne, Hanley?
Kaj? Kaj ti leži na duši?
Zakaj bi se vojska tako zelo trudila za neko deklico?
Ni smiselno.
- Misliš, da kaj skrivam? - Skrivaš?
Pomirimo se.
Če mi moraš kaj povedati...
je zdaj primeren čas.
Zaupaj mi. Vedeti moram, da lahko jaz zaupam tebi.
Ana.
Kdo si?
Mama, katere otrok je izginil.
Hči, ki je izgubila starše.
Žena, katere mož je umrl.
Mož, ki ga sploh nisem...
Ni važno.
Nič od tega ni važno.
Ni jih več.
Nikogar več ni.
Zaščititi bi jih morala.
Njo bi morala zaščititi.
Spodletelo mi je.
Pustila sem jo v avtu.
Zaradi mene so jo odpeljali.
- Sebe krivim. - Ana.
In tebe.
Rekla sem ti... Rotila sem te, da nam ustaviš.
Obljubil si mi.
Obljubil si, da bomo varni. Zaupala sem ti.
Ana.
Nisi mi odgovorila.
Kdo si?
Prej sem te pričakoval.
Začelo me je skrbeti, da si se premislila.
Vojska te išče.
Iščejo od hiše do hiše.
Wade me čudno gleda.
Najbrž sumi, da sem te izpustila.
Govoriš resnico o tem zvezku?
Samo zanima me.
Me nisi nasral glede otroka, ki je lahko ustavil vesoljce
in videl, kar so oni videli?
Začenjaš dvomiti?
- Zakaj si prišel sem? - Saj veš. Zvezku sem sledil.
Zaradi otroških risbic si prevozil pol države?
Ti si zaradi njih pomagala ubežniku.
Kaj če je resnično?
Vse to.
Kaj če so te risbice res prišle od vesoljcev,
a si z njimi ne moremo pomagati?
Pomagali si bomo.
Tega ne veš.
Pomembne so.
Prav?
Moj oče ti je bil zelo podoben.
Boril se je v Iraku.
Po vrnitvi domov je bil tudi on spremenjen.
Moral je verjeti, da je bilo vredno.
Da je nekaj pomenilo.
Če je kdo vprašal, zakaj, ga je čisto pretreslo.
Tista knjiga.
Tisti deček je zdaj tvoja vojna, ne?
Kaj si pričakoval tu?
Odgovore.
Pa poznaš vsa vprašanja?
Čakaj. Samo malo.
To sem že videla.
Vem, kje je to.
Je še daleč?
Še nekaj kilometrov.
- Kdaj je ta poba izginil? - Na začetku.
Preden je kdorkoli vedel, kaj se dogaja.
Felix je ravno dopolnil 19.
Nato so še drugi začeli izginjati.
Vrane običajno tako krožijo?
Kaj se potem dogaja?
Ne vem.
Strašilo je tam.
Kaj je to?
Kaj?
Ta zvok.
Od kod prihaja?
Ta zvok.
Ga ne slišiš?
Ničesar ne slišim.
Micuki?
Kaj počne?
Vesoljec?
Nič.
Ni spremembe?
Ne, ne odkar si nazadnje šla tja.
Nobenih sprememb na zaslonu ali klicev na pomoč.
Si v redu?
Vesoljca slišim govoriti.
Mislil sem, da od vdora ne komunicira.
Spet je začel. Ali pa ni nikoli nehal.
- To veš, ker... - Slišim ga.
Nizek zvok je. Klikanje v moji glavi.
Bolj čutim kot slišim.
Od vesoljca prihaja.
- Kako veš? - Občutek.
Mislim, da sva se nekako povezala.
Odkar smo uničili transportne ladje, nismo zaznali nobenih signalov.
Ni na frekvenci, ki jo spremljamo,
vem pa, da govori.
Skriva se pred nami.
Ven ga moramo izbezati.
Imaš predlog?
Rada bi ga izzvala.
Da se pokaže.
Kako ga nameravaš izzvati?
Bolečino mu bom zadala.
Kaj če bo zato postal še napadalnejši?
Kaj če pošljejo še več ubijalcev? Kaj če spet poslabšamo stanje?
Kaj če boš ti trpela?
Rabim vso opremo iz laboratorija.
Wajo. Wajo. Wajo. Wajo.
Hej.
Si v redu?
Mislil sem, da bo nehalo.
Lahko sedem?
Našli jo bomo.
Od nekdaj sem edinka.
Sta si blizu?
Bila.
Bili smo družina.
Vem, kaj misliš.
Večerje za mizo, ne?
Vse tiste večerje.
Bile so samo večerje.
Vseeno bi dala vse za še eno tako trapasto večerjo.
Normalno dolgočasno večerjo s starši.
Živcirala me je. Kar naprej sva se pričkala.
Zdaj se vse to zdi tako neumno.
Vem.
Ampak zato cenimo to, kar imamo.
In koga imamo.
Tvoja mama je carica.
Ne poznaš je.
Zdi se mi, da jo.
Malce.
Kot poznam tebe.
Znaš obdržati skrivnost?
Ja.
Vem, zakaj so odpeljali Sarah.
Hočejo neko reč, ki jo imamo.
Mama pravi, da mora ostati skrivnost.
Ljudje so jo hoteli, zato smo začeli bežati.
Morali smo spremeniti ime.
Zato smo še živi.
Hej!
Sam, ne?
- Ja? - Se lahko pogovoriva?
Hej.
Zakaj nagovarjaš mojega sina? Pridi.
Nekaj me je zanimalo.
Če te kaj zanima, vprašaj mene, ne njega.
Prav. Je tvoje ime res Ana Lewis?
- Prosim? - Si res Ana Lewis?
Ali si Aneesha?
Res je, ne?
Aneesha?
Ti pa si Luke.
Je kaj narobe?
Laže nam.
Ni Ana Lewis, temveč Aneesha.
Menda je imela vesoljski predmet. Nekakšno črepinjo.
- Zato se je SOK spravil na nas. - Hanley.
Rešili smo vas, ti pa si nam lagala.
- Vse si nas ogrozila. - Hanley!
Ne!
Naša organizacija temelji na zaupanju. Imamo pravila, ona pa jih je prekršila.
Ni ena od nas.
Ni lagala.
- Kaj? - Meni je povedala.
Vse mi je povedala. Tisti dan, ko smo jih našli.
Povedala mi je svoje pravo ime, za predmet. Molčala sva zaradi varnosti.
Če hočete koga kriviti, dajte mene, ne njo.
Žal mi je.
Ogrozil sem vas. Prelomil sem obljubo.
Napako sem naredil. To bi morala biti vaša odločitev.
Ne morem obljubiti, da vas ne bom spet pustil na cedilu, bom pa poskusil.
Zelo se bom trudil, da se to ne ponovi.
To delamo.
Ščitimo ljudi, potrebne zaščite.
- Tudi če nas njihove laži ogrozijo? - Ja.
Predvsem takrat.
Če se kdo ne strinja s tem, lahko gre.
Naj odide.
Lahko si vzame zaloge.
Če pa ostanete...
se bomo ob zori odpravili po punčko.
Tam je.
Kot.
- Kaj? - Od zgoraj je.
Pogled na strašilo je od zgoraj. Vidiš?
Kaj si misliš o teh pticah?
Mogoče so našle plen.
Včasih krožijo v bližini hrane.
Ali nevarnosti.
Primi.
Ni vojaška.
Tudi policijska ne.
Mogoče je od Martina, Felixovega očeta.
Le kaj je Martin počel sredi polja s šibrovko?
Je streljal ptice?
Kaj je to?
Od hiše prihaja.
Čakaj.
Martin?
Martin.
Si v redu?
Martin!
Wajo.
Kaj je vse to?
Predvsem elektromagneti.
Si videla ptice nad ladjo? Kako letijo.
Čudno, ne?
Ja.
Ptice se odzivajo na magnetno polje našega planeta.
To je kot njihov GPS.
Mislim, da so vesoljci povezani s tem poljem.
To je razlog za gravitacijske učinke na naše vreme, bibavico.
Če zmotimo polje, bo to morda vplivalo na vesoljca.
Povzročilo bolečino.
Ičiko.
Ičiko?
- Kaj? - Ne vem.
Nisi mi povedala, kako se piše.
Rekla si le, da je bila Ičiko tvoja cimra.
Se spomniš?
- Če bi me rada prepričala, naj neham... - Zanima me, kako si.
Kako si?
Jezna. Imam slabo vest. To želiš slišati?
Ne.
- Nekaj bi ti rada pokazala. - Kaj?
Nekaj, kar ti lahko reši življenje.
Kaj?
Kje je?
Povsod okoli tebe.
Biologi so mislili,
da je vse v gozdu individualen organizem,
ki se sam bori za preživetje.
Motili so se.
Vse je povezano med seboj.
Vse je povezano, Micuki.
Tudi ti.
Morda misliš, da ne rabiš moje pomoči, vendar jo.
Pozorna bom.
Če boš ogrožena, bom prekinila operacijo.
Dobro.
Poglejmo, kako ti je to všeč.
Je kaj?
Radijska frekvenca je čista, težnostno polje nič.
Spektrometer?
- Ni odziva. - Nič.
Dobro.
Poročaj. Poročaj.
Imamo RF-signal.
Nič drugega?
Samo RF.
Poglejmo, ali bo to delovalo.
Zaznavamo elektromagnetne valove. Seizmograf je spremenljiv.
Temperatura okolja je zrasla za pet stopinj.
Zabeležite vsak tresljaj, zvok in prašni delec. Ste razumeli?
Kaj se dogaja, madona?
Micuki? Me slišiš? Te povlečemo ven?
Ne. Pustite me notri. Ponavljam, pustite me notri.
Neverjetno.
Prosim, nehaj!
Prosim! Boli!
Nehaj!
Prosim, nehaj!
Prosim! Boli!
Nehaj! Boli!
Prosim! Boli!
Kaj se dogaja tam notri?
Nehaj!
Micuki? Kaj delaš?
Nehaj, boli!
Kaj se dogaja?
Nehaj, Micuki!
Prosim! Boli!
Nehaj, boli!
Martin, me slišiš?
Po pomoč bova šla.
Kje je Lisa? Ni je v hiši.
Lisa.
Ja, Lisa. Veš, kje je?
Ni je več.
Kam je šla? Kaj se je zgodilo?
Oni...
Povleklo jo je.
Vzeli...
Gor.
Gor?
Gor.
Nisem mogel... Nisem mogel... Poskušal sem.
Vzeli so jo.
- Kam gor? - Poskušal sem.
Jaz sem ušel.
Pustil sem jo.
Pustil sem jih.
Koga še?
Billy je bil tam.
Kaj? Kje?
Zgoraj.
Kaj misliš s tem, da je bil Billy tam?
O čem govoriš? Kje je bil Billy?
Ima vaš zdravnik tovornjaka?
Pridi, greva. Pridi.
Drek.
G. Williams?
G. Williams, prišli smo vam pomagat.
Kaj bodo naredili z njim?
Glejte pod noge.
Hej, Rose.
Rose!
Kdo je Billy?
Kaj?
Billyja je omenil.
Kdo je Billy?
Hej. Hej.
Hej.
V redu je. V redu je.
Hvala ti.
Oprosti, ker ti nisem povedala resnice.
Da ti nisem zaupala.
Razumem.
Poskusila bom zaupati.
Na vso moč.
Mi pa mogoče ne bo šlo.
Pojdimo po tvojo hčer.
Nisi ti kriv.
Za nič.
Moraš verjeti v to.
Našli bomo tvojo sestro.
Koga imamo?
Drug drugega.
- Rabimo le... - Ne.
Motila sem se.
Pomoč rabimo.
Kdo si?
Veš, kdo smo.
Zahvaljujemo se ti.
Kdo to?
Micuki, kaj se dogaja?
- Zakaj se ne odziva? - Odgovori.
- Kaj vidi? - Kdo ste?
- S kom govori? - Kaj hočete?
Ne vem, vendar odgovarja.
- Veš, zakaj sem tu? - Samo ne nam.
Prišla sem ustavit vesoljce.
Prišla si, ker si nas ranila.
Mene si ranila.
Kaj si rekla?
Se spomniš Odavare?
Cvetočih češenj? Rekla si, da spominjajo na...
Sončni zahod.
Kaj si naredila z njo?
Jezna si.
Spomnimo se tvoje hitre jeze.
Kaj hočeš?
Zanima nas, zakaj je tvoja vrsta v sporu z nami.
Ta planet je naš dom,
vi pa ga skušate uničiti.
Ne razumemo.
Ne moremo vam kar dovoliti, da nas uničite.
Kot si ti uničila mene?
Hinata?
- Je rekla... - Hinata.
- Ven jo spravimo. - Mira.
Signal je nespremenjen.
Še nihče ni dosegel tega.
Karkoli dela, učinkuje.
Komunicira z vesoljcem.
Je ostal še kak delček tebe?
Prave tebe?
Slišala sem. Predvajala si...
najino pesem.
Naj te občutim.
Micuki, kaj delaš?
- Ven mora. - Ne.
Kaj se dogaja?
- Mojbog. - Ven z njo.
Ven jo spravi!
- Ven jo spravi! - Ne dela!
Halo?
Je kdo tu?
Me slišiš?
Kdo je?
Jamila?
Micuki.
Micuki. Micuki.
Tam so.
Prevedla Nena Lubej Artnak