Počuješ to?
Čo?
Niečo je vonku.
Martin?
Kto je tam?
Martin?
Čo sa deje?
- Nepočuješ to? - Čo?
Kto je tam?
Haló?
Nič nevidím.
Nič tam nie je, zlatko.
Len ti chýba.
Nám obom.
Ach, Lisa.
- Ja len... - Ja viem.
INVÁZIA
- Sarah! - Sarah!
Sarah!
- Sarah! - Sarah!
Sarah!
- Tu nič nie je! - Tu po nej niet stopy.
- Sarah! - Sarah!
Zlatko, počuješ ma?
- Sarah! - Sarah!
Ako dlho tu chceš ešte ostať?
- Ako to myslíš? - Čo ak ju nenájdeme?
Každú chvíľu, čo sme tu, sme odhalení.
Bez mojej dcéry neodídeme.
Nikto netvrdí opak.
Ak chcete ísť, fajn. Ja ostávam.
Nemyslím, že vaša dcéra je tu.
Čo máš?
Niekto ju vzal.
Ako to myslíte, „niekto ju vzal“?
Toto sú naše stopy.
Tieto...
Keď sme boli dole v rokline, bol tu ešte niekto.
Zdá sa, že dve armádne autá.
A tie veľké stopy sú z armádnej obuvi.
A ešte toto.
Vzali ju
a odišli rovnakou cestou.
Spoznávate ich?
Áno.
Zbožňuje hviezdy.
Tí noví nie sú len smrteľnejší.
Rozmnožujú sa rýchlejšie, než stíhame počítať.
Predošlí útočili pre územie... taktickú výhodu...
Ale títo len útočia.
- Volajú ich „smrteľní lovci“. - Aké nápadité.
Som rada, že ešte máte zmysel pre humor,
pretože sme veci zhoršili.
Je to vojna, predsedníčka.
Zaútočíme na nepriateľa, opätuje to.
Nabudúce musíme zaútočiť tvrdšie.
Títo lovci sú imúnni voči všetkému.
Oheň ich nezabije.
Mínomety, napalm, biologické a chemické zbrane ich ledva zastavia.
Snaží sa povedať, že nevieme, s čím na nich zaútočiť.
Prispôsobili sa. Tak aj my.
Rýchlo, Nikhil.
Už som raz bola v ich hlave,
dokážem to znova,
za každú cenu.
Dúfajme, že máte pravdu, slečna Yamatová.
Už žiadne časové obmedzenia. Žiadne monitorovanie stavu.
Je naším jediným nástrojom. Použime ju.
Neprestane, kým sa nezlomí.
Stalingrad bola bitka s najviac obeťami v histórii ľudstva.
To si si vybral ako svoj vzor... Svoje dokonalé víťazstvo.
V tej bitke zomreli dva milióny ľudí.
Ale vyhrala vojnu.
Za každú cenu, Maya.
Za každú cenu!
Luke, daj si.
Saru nájdeme.
Vráti sa k nám. Sľubujem.
Ak potrebuješ niečo vypustiť...
Ak potrebuješ niečo povedať,
kričať na mňa, plakať,
čokoľvek...
môžeš to zo seba vypustiť.
Luke.
Tak... povedz niečo.
Je v poriadku, ak cítiš hnev.
Je v poriadku ak cítiš, to čo teraz cítiš.
Prestaň.
Prestaň so mnou tak hovoriť, ako nejaká terapeutka.
Luke.
Je to moja vina.
Mal som ostať v aute. Tam sme boli v bezpečí.
To kvôli mne sme tam vlastne išli.
- Moja vina. - Nie.
- Nie, Luke. Nie. - Nie, nechápeš!
Ana.
Musíme sa porozprávať.
Rachel včera niečo videla.
Včera večer som bola na stráži. Nič moc sa nedialo.
Potom prišiel vojenský konvoj... Išiel južne diaľnicou.
Možno sú to tí, čo vzali Saru.
Podľa Rachel išiel konvoj tadiaľto.
Ak ideš I-90 na 25 južne, vedie to priamo do tábora Pierce.
Jediná fungujúca vojenská základňa v oblasti.
Povráva sa, že existuje nejaký nový druh mimozemšťana,
takže vypadáva všetko južne.
Volajú ich „smrteľní lovci“. Vraj sú horší ako tí predtým.
Horší?
Možno tam išla armáda.
Mohla by tam byť?
Áno, s úplne novým druhom mimozemšťanov, čo sú nám v ceste.
Čo tým chcete povedať?
- Takže mi nepomôžete? - On len... pomenúva riziká.
Však, Hanley?
Čo? Čo nehovoríte?
Prečo by armáda toto všetko preskákala,
aby uchmatla dievčatko?
Nedáva to žiadny zmysel.
- Myslíte, že niečo skrývam? - A skrývate?
Dajme si pauzu, dobre?
Pozrite, ak mi chcete niečo povedať...
teraz nastala tá chvíľa.
Žiadam vás, verte mi. Musím vedieť, že vám môžem veriť aj ja.
Ana.
Kto ste?
Som matka, ktorej dieťa je nezvestné.
Dcéra, ktorá už nemá rodičov.
Manželka, ktorej umrel manžel.
Manžel, ktorého som ani...
To je jedno.
Na ničom z toho nezáleží.
Už tu nie sú.
Všetci sú preč.
A ja som ich mala ochrániť.
Mala som ju ochrániť.
A zlyhala som.
Nechala som ju v tom aute.
To kvôli mne je preč.
- Dávam si to za vinu. - Ana.
A viním vás.
Vravela som vám... Prosila, aby ste nás vysadili.
Sľúbili ste mi.
Sľúbili ste nám bezpečie a verila som vám.
Ana.
Neodpovedali ste mi na otázku.
Kto ste?
Bola si preč dlhšie, než som si myslel.
Začínal som sa báť, vieš, že si si to možno rozmyslela.
Hľadá ťa armáda.
Chodia od domu k domu.
A Wade ma podozrieva.
Asi tuší, že som ťa pustila.
S tým zošitom si úprimný?
Len sa pýtam.
Celý ten príbeh o chlapcovi, ktorý vedel zastaviť mimozemšťanov
a vidieť čo oni, neosieral si ma, však?
Začínaš pochybovať?
- Prečo si sem prišiel? - Už som povedal.
Nasledoval som zošit.
Takže si prešiel polovicu krajiny
kvôli kresbám nejakého chlapca?
A ty si pomohla utečencovi, kvôli tým kresbám.
Čo ak... je to skutočné?
Všetko.
Čo ak tieto kresby pochádzajú naozaj od mimozemšťanov,
ale nič to nezmení?
Ale zmení.
To nevieš.
Záleží na tom.
Jasné?
Môj otec ti bol dosť podobný.
Bojoval v Iraku, ten prvý raz.
A keď sa vrátil domov, nedalo sa s ním rozprávať.
Musel veriť, že to všetko stálo za to.
Že to všetko niečo znamenalo.
Otriaslo ním, ak sa ho niekedy niekto spýtal „prečo?“
Ten zošit.
Ten chlapec. On je tvoja vojna, však?
Čo si si myslel, že tu nájdeš?
Odpovede.
Si si istý, že poznáš všetky otázky?
Počkať. Čakaj.
Toto som už videla.
Viem, kde to je.
Ako ďaleko ešte?
Pár kilometrov.
Kedy si to vravela, že ho zobrali?
Na začiatku.
Než niekto tušil, čo sa deje.
Felix oslávil 19. narodeniny.
A potom začali miznúť ďalší.
Vrany väčšinou lietajú takto v kruhu?
Tak prečo sa to deje?
Neviem.
Strašiak je tam.
Čo je to?
Čo je čo?
Ten hluk.
Odkiaľ prichádza?
Ten zvuk.
Nepočuješ to?
Nič nepočujem.
Mitsuki?
Čo robí?
Ten mimozemšťan?
Nič.
Žiadna zmena?
Nie, nie odkedy si tam bola naposledy.
Žiadne vrcholy na monitore. Žiadne tiesňové volania.
Si v poriadku?
Počujem, ako ten mimozemšťan hovorí.
Myslel som, že od heknutia nekomunikuje.
Znova začal. Alebo nikdy neprestal.
- A vieš to, lebo... - Lebo ho počujem.
Akoby nízka frekvencia.
Cvakanie v mojej hlave.
Niečo, čo skôr cítim, než počujem
a vydáva to mimozemšťan.
- Ako vieš, že to je on? - Cítim to.
Myslím, že moje interakcie s ním nás nejako prepojili.
Nedetegovali sme žiadny signál alebo vyžarovanie od mimozemšťana,
odkedy sme zničili transportné lode.
Nie je to na frekvencii, ktorú monitorujeme,
ale viem, že hovorí.
Skrýva sa pred nami.
Musíme ho vydymiť.
Čo navrhuješ?
Chcem ho vyprovokovať.
Až tak, že by sa odhalil.
A ako ho chceš vyprovokovať?
Bolesťou.
Čo ak ho vyprovokuješ a stane sa agresívnejším?
Čo ak tí hore pošlú viac zabijakov?
Čo ak to znova všetko zhorší?
Čo ak to zhorší tvoj stav?
Potrebujem všetko vybavenie, čo máme v labáku.
Wajo. Wajo. Wajo.
Ahoj.
Si v poriadku?
Myslel som, že to prestane.
Môžem si prisadnúť?
Nájdeme ju.
Nikdy som nemala bratov či sestry.
Ste si blízki?
Boli sme si.
Boli sme rodina.
Hej, viem, ako to myslíš.
Večere za okrúhlym stolom, že?
Všetky tie večere.
Boli to len... len večera.
Ale dala by som čokoľvek, aby som mala ešte takú blbú večeru.
Len normálnu, o ničom večeru s našimi.
Vkuse mi liezla na nervy.
O všetkom sme sa hádali.
Teraz je to všetko také hlúpe, vieš?
Hej, viem.
Ale vďaka tomu si ceníme, čo máme.
A koho máme.
Tvoja mama je celkom super.
Nepoznáš ju.
Mám pocit, že áno.
No, trochu.
Tak ako poznám teba.
Udržíš tajomstvo?
Hej.
Viem, prečo uniesli Saru.
Chcú tú vec, čo máme...
Vec, o ktorej mama vraví, že ju musíme tajiť.
Ľudia ju chceli, tak sme začali utekať.
Museli sme si zmeniť mená.
Vďaka tomu sme prežili.
Čau!
Sam, však?
- Hej? - Mohli by sme sa porozprávať?
Hej.
Prečo hovoríte s mojím synom? Poď sem.
Len som si s ním chcel niečo ujasniť.
Ak niečo potrebujete, hovorte priamo so mnou, nie s ním.
Dobre. Voláte sa naozaj Ana Lewisová?
- Prosím? - Ste naozaj Ana Lewisová?
Alebo skôr Aneesha?
Je to tak, však?
Aneesha?
A ty si Luke.
Máme tu problém?
Klamala nám.
Nevolá sa Ana Lewisová. Ale Aneesha.
Podľa všetkého mala nejaký mimozemský objekt.
Nejaký úlomok.
- Preto po náš išla SOK. - Hanley.
Zachránili sme vám životy a vy ste nám klamali.
- Ohrozili nás. - Hanley!
Nie!
Všetko, čo tu máme, je vybudované na dôvere.
Máme pravidlá a ona ich porušila.
Nie je jedna z nás.
Neklamala.
- Čože? - Povedala mi to.
Všetko mi povedala. V deň, keď sme ich našli.
Povedala mi pravé meno, o objekte, o všetkom.
- Myslel som, že bude bezpečnejšie mlčať. - Ak si to vedel...
Takže ak chcete niekoho viniť, viňte mňa, nie ju.
Prepáčte.
Ohrozil som vás.
Nedodržal som sľub.
Bola to chyba. Mali ste sa rozhodnúť sami.
Nemôžem sľúbiť, že znova nezlyhám, ale sľúbim, že sa budem snažiť.
Veľmi sa budem snažiť nezlyhať.
Toto je naša práca, spomínate si?
Chránime ľudí, ktorí to potrebujú.
- Aj keď nás ich klamstvá ohrozia? - Aj vtedy.
Hlavne vtedy.
Ak sa ti to nepáči, či niekomu inému,
môžete odísť.
Dvere sú otvorené.
Vezmite si akékoľvek zásoby potrebujete.
Ale ak ostanete...
Na úsvite sa pripravíme, aby sme to dievčatko zachránili.
Tu je to.
Ten uhol.
- Čože? - Bolo to zhora.
Uhol strašiaka je zhora. Vidíš?
Čo podľa teba robia tie vtáky?
Možno uvideli korisť?
Niekedy tuším krúžia kvôli potrave.
Alebo nebezpečenstvu.
Podrž to.
Táto nie je armádna.
Ani policajná.
Možno je Martinova, Felixovho otca.
Čo podľa teba robil Martin v strede poľa
s 12-tkou brokovnicou?
Strieľal na vtáky?
Čo, dopekla?
Vychádza to z domu.
Počkaj.
Martin?
Martin.
Je ti niečo?
Martin!
Wajo.
Čo to tu máš?
Väčšina sú elektromagnety.
Videla si vtáky nad loďou? Ich vzorec lietania.
Zvláštny, však?
Áno.
Vtáky sú naladené na magnetické pole našej planéty.
Je to ako ich GPS.
Myslím, že mimozemšťania sú na to pole napojení.
Preto sme zaznamenali gravitačné vplyvy na naše počasie, príliv a odliv.
Ak narušíme pole, možno to ovplyvní mimozemšťana.
Vyvolá mu bolesť.
Ičiko.
Ičiko?
- Čo? - Neviem.
Nepovedala si mi priezvisko.
Len si povedala, že Ičiko bola tvoja spolubývajúca.
Pamätáš?
Ak si ma prišla presvedčiť, nech prestanem...
Prišla som ťa skontrolovať.
Ako sa máš?
Cítim sa nahnevaná? Vinná? To chceš počuť?
Nie, nechcem.
Chcem ti niečo ukázať.
Čo?
Niečo, čo by ti mohlo zachrániť život.
Čo?
Kde je to?
Všade okolo teba.
Biológovia si mysleli,
že v lese sú samé individuálne organizmy
samostatne bojujúce o prežitie.
No mýlili sa.
Všetky sú prepojené.
Všetko je prepojené, Mitsuki.
Dokonca aj ty.
Možno si myslíš, že moju pomoc nepotrebuješ, no potrebuješ.
Budem ťa sledovať.
Ak uvidím, že riskuješ, že neprežiješ, vytiahnem ťa.
Fajn.
Pozrime sa, ako sa ti bude páčiť toto.
Zmena?
Rádiofrekvencia čistá, na gravitačnej nič.
Spektrometer?
- Bez odozvy. - Tu nič.
Dobre.
Hlásenie. Hlásenie.
Rádiofrekvenčný signál.
Nič iné?
Len to.
Pozrime sa či toto.
Máme mikrovlnné vyžarovanie. Seizmograf je nevyspytateľný,
okolitá teplota v uzavretom priestore stúpla o päť stupňov.
Nahrajte každú vibráciu, vŕzganie a časticu prachu, čo tam je. Jasné?
Dopekla, čo sa to deje?
Mitsuki? Počuješ ma? Žiadaš vytiahnutie?
Nie. Nevyťahujte ma. Opakujem. Nevyťahujte ma.
To je úžasné.
Prosím, prestaň!
Prosím, bolí to!
Prestaň!
Prosím, prestaň!
Prosím, bolí to!
Prestaň! Bolí to!
Prosím!
Prosím, bolí to!
Čo sa tam deje?
Prestaň!
Mitsuki? Čo to robíš?
Prestaň, bolí to!
Čo sa deje?
Prestaň, Mitsuki!
Prosím, bolí ti!
Prestaň, bolí to!
Martin, počuješ ma?
Zoženieme ti pomoc, dobre?
Martin, kde je Lisa? Nie je dnu.
Lisa.
Áno, Lisa.
Vieš, kde je?
Je preč.
Kde preč? Čo sa stalo, Martin?
Oni...
Pritiahlo ju to.
Vzalo ju...
to hore.
Hore?
Hore.
Nedokáz... nedokáz... ja... snažil som sa.
Vzali ju.
- Kde hore? - Snažil. Snažil.
Utiekol som.
Opustil som ju.
Opustil som ich.
„Ich“?
Bol tam Billy.
Čože? Kde?
Hore.
Martin, ako to myslíš: „Bol tam Billy.“
O čom to hovoríš?
Kde bol Billy?
Jazdí tvoj doktor na nákladiaku?
No tak. Poďme. Poďme. No tak.
Doriti.
Pán Williams?
Pán Williams, prišli sme vám pomôcť.
Čo s ním urobia?
Opatrne.
Hej, Rose.
Rose!
Kto je Billy?
Čo?
Teda, spomenul Billyho.
Kto je to?
Hej. Hej.
Hej.
To nič. To nič.
Ďakujem.
Prepáč, že som nepovedala pravdu.
Prepáč, že som ti neverila.
Rozumiem.
Vyskúšam tú dôveru.
Veľmi sa budem snažiť.
No možno som vyšla z cviku.
Poďme po tvoju dcéru.
Choď po južnej 9935. A ak to uvidíš, pokračuj...
Dobre. Pripravte sa.
Nie je to tvoja vina.
Nič z toho.
Naozaj v to musíš veriť.
Tvoju sestru privedieme späť.
Koho máme?
Jeden druhého.
- Čo potrebujeme... - Nie.
Mýlila som sa.
Potrebujeme pomoc.
Kto si?
Vieš, kto sme.
Ďakujeme ti.
„My“?
Mitsuki, čo sa deje?
- Prečo neodpovedá? - Odpovedzte.
- Čo vidí? - Kto ste?
- S kým? - Čo chcete?
Neviem, ale odpovedá.
- Chápete, prečo som tu? - Len nie nám.
Prišla som zastaviť mimozemšťanov.
Prišla si, lebo si nám ublížila.
Lebo si ublížila mne.
Čo si to povedala?
Pamätáš na náš prvý raz v Odaware?
S rozkvitnutými čerešňami? Vravela si, že vyzerajú ako...
Západ slnka.
Čo ste s ňou urobili?
Hneváš sa.
Pamätáme si na tvoju výbušnosť.
Čo chcete?
Chceme vedieť, prečo váš druh s nami bojuje.
Táto planéta je náš domov
a vy sa ho snažíte zničiť.
Nerozumieme.
Nemôžeme dovoliť, aby ste nás len tak zničili.
Tak ako si zničila mňa?
Hinata?
- Povedala... - „Hinata“.
- Je načase ju vytiahnuť. - Mira.
Signál stále drží.
Nikto ešte nebol takto blízko.
Nech robí čokoľvek, funguje to.
Komunikuje s ním.
Ostalo... z teba niečo?
Z tvojho skutočného ja?
Počula som... ako si pustila...
našu pieseň.
Chcem sa ťa dotknúť.
Mitsuki, čo to robíš?
- Musí vyjsť. - Nie.
- Čo sa deje? - Doriti.
- Bože! - Von s ňou.
Dostaňte ju von!
- Dostaňte ju von! - Nefunguje to!
Haló?
Je tam niekto?
Počujete ma?
Kto je tam?
Jamila?
Mitsuki.
Mitsuki. Mitsuki.
Sú tam vonku.
Preklad titulkov: Jozef Ferencz