Tu to dzirdi?
Ko?
Kaut ko ārā.
Mārtin?
Kas tur ir?
Mārtin?
Kas notiek?
- Tu to nedzirdi? - Ko tad?
Kas tur ir?
Ei!
Es neko neredzu.
Tur nekā nav, mīļais.
Tev tikai pietrūkst viņa.
Mums abiem pietrūkst.
Ak, Līsa!
- Es vienkārši... - Es zinu.
- Sāra! - Sāra!
Sāra!
- Sāra! - Sāra!
Sāra!
- Te nekā. - Uz takas viņas pēdu nav.
- Sāra! - Sāra!
Meitiņ, vai tu mani dzirdi?
- Sāra! - Sāra!
Cik ilgi tu plāno te palikt?
- Ko tu gribi teikt? - Ja nu mēs viņu neatradīsim?
Paliekot šeit, esam pakļauti briesmām.
Bez manas meitas prom nedosimies.
Neviens jau neuzstāj.
Ja gribat doties - labi. Es palieku.
Nedomāju, ka jūsu meita ir šeit.
Ko tu atradi?
Kāds viņu ir aizvedis.
Kā jūs to domājat - "aizvedis"?
Tie ir mūsu pēdu nospiedumi.
Šie...
Kad bijām aizā, te kāds bija atbraucis.
Izskatās pēc diviem armijas hamvijiem.
Un šie lielie zābaku nospiedumi pieder militārpersonām.
Un vēl ir šis.
Viņi viņu sagrāba un aizbrauca pa to pašu ceļu, pa kuru atbrauca.
Jūs tos atpazīstat?
Jā.
Viņai patīk zvaigznes.
Jaunie citplanētieši ir ne vien nāvējošāki,
bet arī vairojas ātrāk, nekā spējam saskaitīt.
Iepriekšējie uzbruka teritorijas, taktisko pozīciju dēļ...
Bet šie vienkārši uzbrūk.
- Viņus dēvē par medniekiem slepkavām. - Cik oriģināli!
Priecājos, ka saglabājat humora izjūtu,
jo esam visu padarījuši daudz sliktāku.
Šis ir karš, prezidente.
Mēs iesitām ienaidniekiem, viņi sit pretī.
Nākamreiz mums tikai jāiesit stiprāk.
Šos medniekus neietekmē nekas.
Uguns viņus nenogalina.
Mīnmetēji, napalms, bioloģiskie un ķīmiskie ieroči viņus tikpat kā neaptur.
Viņš cenšas pateikt, ka mēs nezinām, ar ko viņiem uzbrukt.
Viņi pielāgojās. Pielāgosimies arī mēs.
Pasteidzieties, Nikil!
Reiz es iekļuvu viņu prātā.
Varu to izdarīt vēlreiz,
lai ko tas prasītu.
Cerēsim, ka jums taisnība, Jamato jaunkundz.
Laika ierobežojumi atcelti. Viņas procesi vairs netiek uzraudzīti.
Viņa ir mūsu vienīgais instruments. Jāizmanto.
Viņa neapstāsies, līdz salūzīs.
Staļingrada bija nāvējošākā kauja cilvēces vēsturē.
Tu izvēlējies to par savu paradigmu... savu perfekto uzvaru.
- Tajā kaujā nomira divi miljoni cilvēku. - Bet tā atnesa uzvaru karā.
Lai ko tas prasītu, Maja.
Lai ko tas prasītu!
Lūk, padzeries!
Mēs Sāru atradīsim.
Mēs viņu atvedīsim atpakaļ. Es apsolu.
Ja tev vajag izpaust emocijas...
ja gribas ko pateikt,
kliegt uz mani, bļaut,
ko vien tev vajag...
Tu vari to visu darīt.
Lūk!
Tikai... saki kaut ko.
Dusmoties ir normāli.
Ir normāli justies tā, kā tu šobrīd jūties.
Izbeidz!
Nerunā ar mani kā kaut kāda psihoterapeite.
Lūk!
Tā ir mana vaina.
Man vajadzēja palikt mašīnā. Tur bijām drošībā.
Tā ir mana vaina, ka mēs vispār tur bijām.
- Tā ir mana vaina. - Nē.
- Nē, Lūk. Nē. - Nē, tu nesaproti!
Ana!
Mums jāparunājas.
Vakarnakt Reičela kaut ko redzēja.
Vakarnakt stāvēju sardzē. Viss bija mierīgi.
Tad garām pabrauca militārais konvojs... Pa automaģistrāli uz dienvidiem.
Tie varēja būt tie paši, kas aizveda Sāru.
Reičela teica, ka konvojs devās uz to pusi.
Šosejas I-90 un 25 dienvidu virzienā ved pa taisno uz Pīrsas nometni.
Tā ir vienīgā armijas bāze, kas darbojas tajā rajonā.
Klīst runas par kaut kādiem jauniem citplanētiešiem,
kas nogriež ceļu uz dienvidiem no šejienes.
Viņus dēvē par medniekiem slepkavām. Esot sliktāki nekā iepriekšējie.
Sliktāki?
Varbūt militārpersonas devās tieši turp.
Tātad viņa varētu būt tur?
Jā, un mums ceļā stāv jauna citplanētiešu suga.
Ko jūs gribat pateikt?
- Vai viņš saka - jūs man nepalīdzēsiet? - Viņš tikai... apzina riskus.
Pareizi, Henlij?
Ko? Ko jūs nepasakāt?
Kāpēc lai militārpersonas tā nopūlētos,
lai nolaupītu vienu meitenīti?
Tas nav loģiski.
- Domājat, ka es kaut ko slēpju? - Vai jūs kaut ko slēpjat?
Paņemsim pauzi, labi?
Paklau, ja jums kaut kas man jāpasaka...
tagad ir īstais brīdis.
Es lūdzu jūs man uzticēties. Man jāzina, ka varu uzticēties jums.
Ana!
Kas jūs esat?
Esmu māte, kam pazudis bērns.
Meita, kas zaudējusi vecākus.
Sieva, kurai nomiris vīrs.
Vīrs, kuru es pat...
Nav svarīgi.
Tam visam nav nozīmes.
Viņi ir zuduši.
Viņi visi ir zuduši.
Un man vajadzēja viņus pasargāt.
Man vajadzēja nosargāt meitu.
Bet es nenosargāju.
Es viņu atstāju tajā mašīnā.
Tā ir mana vaina, ka viņa ir prom.
- Es vainoju sevi. - Ana.
Un es vainoju jūs.
Es jums teicu... Es lūdzos, lai mūs atstājat.
Jūs man apsolījāt.
Jūs apsolījāt, ka būsim drošībā, un es jums uzticējos.
Ana.
Jūs neatbildējāt uz manu jautājumu.
Kas jūs esat?
Tu biji prom ilgāk, nekā domāju.
Jau sāku bažīties, ka tu varbūt pārdomāji.
Militārpersonas tevi meklē.
Apstaigā mājas.
Un Veids tā dīvaini uz mani skatās.
Viņam laikam ir aizdomas, ka es tevi izlaidu.
Vai tu par šo piezīmju grāmatu nemānies?
Es tikai jautāju.
Tas stāsts par bērnu, kas varētu apturēt citplanētiešus
un redz to, ko redz viņi, - tu mani nečakarē?
Tu tiešām esi sākusi šaubīties?
- Kāpēc tu te ieradies? - Es tev jau teicu.
- Sekoju norādēm piezīmju grāmatā. - Tātad tu atbrauci pāri pus valstij
kaut kāda bērna zīmējumu dēļ.
Un tu šo zīmējumu dēļ palīdzēji izbēgušam cilvēkam.
Ja nu... tā ir patiesība?
Tas viss.
Ja nu šie zīmējumi tiešām ir nākuši no citplanētiešiem,
bet tas neko nemainīs?
Tas kaut ko mainīs.
Tu to nezini.
Tam ir nozīme.
Labi?
Mans tētis bija tāds pats kā tu.
Cīnījās Irākā, pirmajā karā.
Un, kad atgriezās, arī ar viņu nebija iespējams sarunāties.
Viņam vajadzēja ticēt, ka viss bija tā vērts.
Ka tam visam bija nozīme.
Viņu līdz sirds dziļumiem satrieca, ja kāds uzdeva jautājumu: "Kāpēc?"
Tā grāmata.
Tas zēns. Tagad tavs karš ir viņš, vai ne?
Kā tev likās - ko tu šeit atradīsi?
Atbildes.
Tu tiešām zini visus jautājumus?
Pag! Acumirkli!
Esmu to jau redzējusi.
Es zinu, kur tas ir.
Cik vēl tālu līdz tai vietai?
Daži kilometri.
Kā tu teici - kad tas zēns tika aizvests?
Pašā sākumā. Kad vēl neviens nezināja, kas notiek.
Fīlikss tikko bija nosvinējis 19. dzimšanas dienu.
Un tad sāka pazust vēl citi.
Vai vārnas parasti tā riņķo?
Tad kā to izskaidrot?
Es nezinu.
Bet putnubiedēklis ir uz to pusi.
Kas tas ir?
Kas tad?
Tas troksnis.
No kurienes tas nāk?
Tā skaņa.
Tu to nedzirdi?
Es nedzirdu neko.
Micuki?
Ko tas dara?
Citplanētietis?
Neko.
Nekādu izmaiņu?
Nē. Kopš tu biji iekšā, nav.
Nekādu izmaiņu rādījumos. Nekādu trauksmes signālu.
Vai tev viss labi?
Es dzirdu, kā citplanētietis runā.
Man likās, ka tas nesazinās, kopš uzlauzām signālu.
Tas ir atsācis. Vai arī nemaz nebija pārtraucis.
- Un tu to zini tāpēc... - Tāpēc, ka es to dzirdu.
Tā ir kā zema skaņa.
Klikšķēšana manā galvā.
Es to vairāk jūtu nekā dzirdu,
un tā nāk no citplanētieša.
- Kā tu zini, ka tā ir no citplanētieša? - Sajūta.
Domāju, ka mana iejaukšanās mūs kaut kā ir sasaistījusi.
Neesam uztvēruši nekādus signālus vai viļņus no citplanētieša,
kopš iznīcinājām transportkuģus.
Tas nav frekvencēs, kuras novērojam,
bet es zinu, ka tas runā.
Tas no mums slēpjas.
Mums tas jāizvilina laukā.
Tev ir priekšlikums?
Es gribu to izprovocēt.
Izprovocēt, lai tas sevi atklāj.
Un kā tu plāno to izprovocēt?
Nodarot tam sāpes.
Ja nu tu izprovocēsi, ka tas kļūst agresīvāks?
Ja nu tādēļ no augšas atsūtīs vairāk slepkavu?
Ja nu atkal viss pasliktināsies?
Ja nu kļūs sliktāk tev?
Man vajadzēs visu laboratorijas aprīkojumu.
Vadžo. Vadžo. Vadžo. Vadžo. Vadžo. Vadžo. Vadžo.
VADŽ
Vadžo. Vadžo. Vadžo. Vadžo. Vadžo. Vadžo. Vadžo.
Ei!
Tev viss labi?
Man likās, ka tas beigsies.
Vai drīkstu apsēsties?
Mēs viņu atradīsim.
Man nav ne brāļu, ne māsu.
Jums ir labas attiecības?
Bija.
Mēs bijām ģimene.
Jā, es tevi saprotu.
Kopīgas vakariņas pie galda, vai ne?
Visas tās vakariņas.
Tās bija tikai... tikai vakariņas.
Bet es atdotu jebko par vienām tādām muļķīgām vakariņām.
Parastām, ikdienišķām vakariņām kopā ar ģimeni.
Viņa man krita uz nerviem.
Mēs strīdējāmies par visu.
Tagad tas šķiet tik muļķīgi, saproti?
Jā, es saprotu.
Bet tas palīdz novērtēt to, kas mums ir.
Un tuvos cilvēkus.
Tev ir lieliska mamma.
Tu viņu nepazīsti.
Man ir sajūta, ka pazīstu.
Nu, mazliet.
Tāpat kā pazīstu tevi.
Vai tu proti glabāt noslēpumus?
Jā.
Es zinu, kāpēc viņi aizveda Sāru.
Viņi grib to lietu, kas mums pieder...
Mamma saka - mēs par to nedrīkstam nevienam stāstīt.
Mums to gribēja atņemt, tāpēc sākām bēgt.
Mums nācās mainīt vārdu.
Tā mēs esam spējuši izdzīvot.
Ei!
Sems, pareizi?
- Jā? - Es gribēju ar tevi aprunāties.
Ei!
Kāpēc jūs runājat ar manu dēlu? Nāc šurp.
Gribēju, lai viņš man palīdz tikt skaidrībā.
Tādā gadījumā runājiet ar mani, nevis ar viņu.
Labi. Vai jūsu vārds tiešām ir Ana Lūisa?
- Ko, lūdzu? - Vai jūs tiešām sauc Ana Lūisa?
Vai tomēr Anīša?
Taisnība, vai ne?
Anīša?
Un tu esi Lūks.
Vai te ir kāda problēma?
Viņa mums meloja.
Viņu nesauc Ana Lūisa. Viņu sauc Anīša.
Viņai bija kaut kāds citplanētiešu priekšmets.
Kaut kāda atlūza?
- Tāpēc pret mums vērsās PAK. - Henlij!
Mēs izglābām jums dzīvību, un jūs mums melojāt.
- Pakļāvāt mūs briesmām. - Henlij!
Nē!
Visam, kas mums te ir, pamatā ir uzticība.
Mums ir noteikumi, un viņa tos pārkāpa.
Viņa nav mūsējā.
Viņa nemeloja.
- Ko? - Viņa pateica man.
Izstāstīja man visu. Dienā, kad viņus atradām.
Pateica īsto vārdu, par priekšmetu, visu.
- Nospriedu, ka drošāk būs to noklusēt. - Ja zināji...
Ja te kāds ir vainīgs, tad tas esmu es, nevis viņa.
Es atvainojos.
Es jūs pakļāvu briesmām.
Es lauzu vārdu.
Tas nebija pareizi. Tai vajadzēja būt jūsu izvēlei.
Nevaru apsolīt, ka vairs nekļūdīšos, bet varu apsolīt, ka centīšos.
Es ļoti centīšos nekļūdīties.
Tas ir tas, ko mēs darām, atceries?
Aizsargājam neaizsargātos.
- Pat ja viņu meli pakļauj mūs briesmām? - Pat tad.
Jo īpaši tad.
Ja tev vai vēl kādam tas nepatīk,
varat doties prom.
Laukā pa durvīm.
Pieņemiet līdzi pārtiku tik, cik gribat.
Bet, ja paliekat...
rītausmā ķersimies pie meitenes meklēšanas.
Te tas ir.
Skata punkts.
- Ko? - No augšas.
Skata punkts uz putnu biedēkli ir no augšas. Redzi?
Kā, tavuprāt, izskaidrot tos putnus augšā?
Varbūt viņi pamanījuši medījumu?
Šķiet, tie mēdz tā riņķot, ja pamana barību.
Vai briesmas.
Paturi.
Tā nav armijas.
Un nav arī policijas.
Tā varētu piederēt Mārtinam, Fīliksa tētim.
Tad ko, tavuprāt, Mārtins darīja lauka vidū
ar 12. kalibra bisi?
Šāva uz putniem?
Kas notiek?
Skaņa nāk no mājas.
Pagaidi!
Mārtin?
Mārtin!
Vai tev viss labi?
Mārtin!
Vadžo.
Kas tas viss ir?
Pārsvarā elektromagnēti.
Vai esi redzējusi putnus virs kuģa? Viņu lidojuma rakstu.
Savādi, vai ne?
Jā.
Putni uztver mūsu planētas magnētisko lauku.
Tas ir kā viņu GPS.
Domāju, ka citplanētieši ar to lauku ir saistīti.
Tāpēc ir bijusi gravitācijas ietekme uz mūsu laikapstākļiem, paisumiem.
Ja mēs to lauku pārrautu, tas varētu ietekmēt citplanētieti.
Satraukt to.
Ičiko.
Ičiko?
- Kas ir? - Es nezinu.
Uzvārdu tu nepateici.
Tikai to, ka Ičiko bija tava istabas biedrene koledžā.
Atceries?
Ja atnāci, lai pierunātu mani apstāties...
Es atnācu tevi apraudzīt.
Kā tu jūties?
Dusmīga? Vainīga? Vai to tu gribi dzirdēt?
Nē, nebūt ne.
Es gribu tev kaut ko parādīt.
Ko tad?
Kaut ko, kas varētu glābt tev dzīvību.
Nu?
Kur tas ir?
Tev visapkārt.
Savulaik biologi uzskatīja,
ka mežā ir tikai individuāli organismi,
kas vienatnē cīnās par savu izdzīvošanu.
Bet viņi kļūdījās.
Viss ir savstarpēji saistīts.
Visi ir saistīti, Micuki.
Pat tu.
Tu varbūt domā, ka tev manu palīdzību nevajag, bet tev vajag.
Es vērošu.
Ja redzēšu, ka tavai dzīvībai draud briesmas, es tevi izvilkšu.
Labi.
Paskatīsimies, kā tev patiks šis.
Kaut kas ir?
Radio frekvencēs nekā, gravitācija bez izmaiņām.
Spektrometrs?
- Klusums. - Te nekā nav.
Labi.
Ziņo! Ziņo!
Ir radiofrekvenču signāls.
Nekā cita?
Tikai tas.
Paskatīsimies, vai nostrādās šis.
Ir mikroviļņu izstarojums. Seismogrāfs uzrāda neregulāru aktivitāti,
vides temperatūra kamerā paaugstinājusies par pieciem grādiem.
Reģistrējiet katru vibrāciju, pīkstienu un putekļu daļiņu tur iekšā. Jā?
Kas, pie velna, notiek?
Micuki? Tu mani dzirdi? Vai tevi jāevakuē?
Nē. Evakuēt nevajag. Atkārtoju. Evakuēt nevajag.
Apbrīnojami.
Lūdzu, izbeidz!
Lūdzu! Sāp!
Izbeidz!
Lūdzu, izbeidz!
Lūdzu! Sāp!
Izbeidz! Sāp!
Lūdzu! Sāp!
Kas tur iekšā notiek?
- Izbeidz! - Micuki? Ko tu dari?
Beidz! Sāp!
Kas notiek?
Beidz, Micuki! Beidz!
Lūdzu! Sāp!
Izbeidz! Sāp!
Mārtin, tu dzirdi?
Mēs izsaucām palīdzību, labi?
Mārtin, kur ir Līsa? Iekšā viņas nav.
Līsa.
Jā, Līsa.
Vai tu zini, kur viņa ir?
Viņa ir prom.
Kur prom? Kas notika, Mārtin?
Viņi...
Tā bija vilkme.
Tā pacēla...
Augšā.
Augšā?
Augšā.
Es nevarēju... Es nevarēju... Es centos.
Viņi viņu aizveda.
- Uz kurieni? - Es centos. Es centos.
Es izbēgu.
Es viņu pametu.
Es pametu viņus.
Kas ir "viņi"?
Tur bija Billijs.
Ko? Kur?
Augšā.
Mārtin, kā to saprast - "tur bija Billijs"?
Par ko tu runā?
Kur Billijs bija?
Vai tavs ārsts brauc ar smago auto?
Nāc! Ejam! Ejam! Nāc!
Velns!
Viljamsa kungs?
Viljamsa kungs, esam šeit, lai jums palīdzētu.
Ko viņi ar viņu darīs?
Uzmanīgi.
Klau, Roza!
Roza!
Kas ir Billijs?
Ko?
Viņš pieminēja Billiju.
Kas viņš ir?
Ei! Ei!
Ei!
Nekas. Nekas.
Paldies.
Piedodiet, ka neizstāstīju patiesību.
Piedodiet, ka neuzticējos.
Es saprotu.
Es centīšos uzticēties.
Ļoti centīšos.
Bet iemaņas varētu būt ierūsējušas.
Brauksim atgūt jūsu meitu.
Brauc pa 9935 uz dienvidiem. Ja to redzi, neapstājies...
Labi. Esiet gatavi izbraukt!
Tu neesi vainīgs.
Ne pie kā.
Tev tam ir jātic.
Mēs tavu māsu atgūsim.
Kas mums ir?
Mēs esam cits citam.
- Un neko citu mums... - Nē.
Es kļūdījos.
Mums vajag palīdzību.
Kas tu esi?
Tu zini, kas mēs esam.
Mēs tev pateicamies.
Kas ir "mēs"?
Micuki, kas notiek?
- Kāpēc viņa neatbild? - Atbildi man!
- Ko viņa redz? - Kas tu esi?
- Ar ko viņa runā? - Ko tu gribi?
Nezinu, bet viņa atbild.
- Vai saproti, kāpēc esmu šeit? - Tikai ne mums.
Esmu te, lai apturētu citplanētiešus.
Tu atnāci šurp, jo jūs mums darāt pāri.
Tāpat kā tu dari pāri man.
Ko tu teici?
Vai atceries pirmo reizi, kad bijām Odavarā?
Kad ziedēja ķirši? Tu teici, ka tie izskatās kā...
Saulriets.
Ko jūs ar viņu esat izdarījuši?
Tu dusmojies.
Mēs atceramies tavas dusmas.
Ko tu gribi?
Mēs gribam zināt, kāpēc jūsu suga ar mums naidojas.
Šī planēta ir mūsu mājas,
un jūs cenšaties to iznīcināt.
Mēs nesaprotam.
Mēs nevaram pieļaut, ka jūs mūs iznīcināt.
Tāpat kā tu iznīcināji mani?
Hinata?
- Vai viņa tikko pateica... - Hinata.
- Ir laiks vilkt viņu laukā. - Mira!
Signāls joprojām ir spēcīgs.
Neviens nekad nav ticis tik tālu.
Lai vai ko viņa dara, tas darbojas.
Viņa ar to sazinās.
Vai no tevis... kaut kas vēl ir palicis?
Īstās tevis?
Es dzirdēju... kā tu atskaņo...
mūsu dziesmu.
Ļauj man tevi sajust.
Micuki, ko tu dari?
- Viņa jāvelk laukā. - Nē.
- Kas notiek? - Ārprāts!
- Ak dievs! - Izvelciet viņu!
Velciet viņu laukā!
Velciet laukā!
- Velciet viņu laukā! - Neizdodas!
Ei!
Vai tur kāds ir?
Vai jūs mani dzirdat?
Kas tur ir?
Džamila?
Micuki!
Micuki! Micuki!
Viņi tur ir.
Tulkojusi Aija Apse