את שומעת את זה?
מה?
יש משהו בחוץ.
מרטין?
מי שם?
מרטין?
מה קורה?
- את לא שומעת את זה? - את מה?
מי שם?
הלו?
אני לא רואה כלום.
אין שם כלום, מותק.
אתה רק מתגעגע אליו.
שנינו מתגעגעים.
הו, ליסה.
- אני פשוט... - אני יודעת.
- שרה! - שרה!
שרה!
- שרה! - שרה!
שרה!
- כאן אין כלום. - היא לא בהמשך השביל.
- שרה! - שרה!
חמודה, את שומעת אותי?
- שרה! - שרה!
כמה זמן אתה מתכנן להישאר כאן?
- מה אתה מנסה לומר? - ואם לא נמצא אותה?
כל דקה שאנחנו כאן אנחנו חשופים.
אנחנו לא עוזבים בלי הבת שלי.
אף אחד לא אומר אחרת.
אם אתה רוצה ללכת, אין בעיה. אני נשארת.
אני לא חושב שהבת שלך כאן.
מה מצאת?
מישהו לקח אותה.
מה זאת אומרת "מישהו לקח אותה"?
אלה העקבות שלנו.
אלה...
היה כאן עוד מישהו כשאנחנו היינו בערוץ הנחל.
נראה כמו שני רכבי שטח של הצבא.
וטביעות הנעליים הגדולות האלה, אלה נעליים צבאיות.
וגם זה.
הם חטפו אותה
והסתלקו כמו שבאו.
את מזהה את אלה?
כן.
היא אוהבת אולסטאר.
החייזרים החדשים לא רק קטלניים יותר.
הם מתרבים במהירות כזאת שאיננו מספיקים לספור.
הקודמים תקפו בשביל טריטוריה, עמדה טקטית.
אלה פשוט תוקפים.
- מכנים אותם "ציידים-רוצחים". - איזו יצירתיות.
אני שמחה שאתה שומר על חוש הומור,
כי אנחנו רק החמרנו את המצב.
זו מלחמה, גברתי הנשיאה.
אנחנו תוקפים את האויב, האויב תוקף בחזרה.
אנחנו פשוט צריכים לתקוף חזק יותר בפעם הבאה.
הציידים האלה חסינים לכל דבר.
אש לא הורגת אותם.
מרגמות, נפאלם, נשק ביולוגי ונשק כימי בקושי עוצרים אותם.
מה שהוא מנסה לומר זה שאיננו יודעים במה לתקוף אותם.
הם הסתגלו, אנחנו נסתגל.
עשה את זה מהר, ניקיל.
נכנסתי לראש שלהם פעם אחת.
אני יכולה להיכנס שוב,
בכל מחיר.
נקווה שאת צודקת, גב' יאמאטו.
אין יותר מגבלת זמן. אין יותר ניטור של מצבה.
היא הכלי היחיד שעומד לרשותנו. נשתמש בה.
היא לא תעצור עד שהיא תישבר.
קרב סטלינגרד היה הקרב הקטלני ביותר בתולדות האנושות.
זה מה שבחרת כפרדיגמה. הניצחון המושלם שלך.
שני מיליון בני אדם נהרגו שם.
אבל הוא הכריע את המלחמה.
בכל מחיר, מאיה.
בכל מחיר!
לוק, קח תשתה.
אנחנו נמצא את שרה.
אנחנו נחזיר אותה. אני מבטיחה.
אם אתה צריך לפרוק משהו...
אם אתה צריך להגיד משהו,
תצעק עליי, תבכה,
כל מה שאתה צריך.
זה בסדר לשחרר.
לוק.
רק... תגיד משהו.
מותר לכעוס.
מותר להרגיש מה שאתה מרגיש עכשיו.
תפסיקי.
תפסיקי לדבר אליי ככה, כמו איזו פסיכולוגית.
לוק.
זו אשמתי.
חבל שלא נשארתי במכונית. היינו מוגנים שם.
זו אשמתי שהיינו שם בכלל מלכתחילה.
- זו אשמתי. - לא.
- לא, לוק. לא. - לא, את לא מבינה.
אנה.
אנחנו צריכים לדבר.
רייצ'ל ראתה משהו בלילה.
הייתי בתורנות שמירה בלילה. היה די מת.
ואז עברה שיירה צבאית. היא נעה דרומה בכביש המהיר.
ייתכן שהם אלה שלקחו את שרה.
לדברי רייצ'ל, השיירה נסעה לכיוון הזה.
אם נוסעים בכביש 90 דרומה, הוא מוביל ישירות לקאמפ פירס.
זה הבסיס הצבאי הפעיל היחיד באזור.
קלטנו דיבורים בקשר על חייזרים מסוג חדש,
שחוסמים את כל הדרכים דרומה.
"ציידים-רוצחים", מכנים אותם. אומרים שהם גרועים מהקודמים.
גרועים יותר?
אולי לשם נסעה השיירה הצבאית.
אתה אומר שאולי היא שם?
כן, וגזע חדש של חייזרים חוסם לנו את הדרך.
מה בדיוק אתה אומר?
- הוא אומר שלא תעזרו לי? - הוא רק... מציג את הסיכונים.
נכון, הנלי?
מה? מה אתה לא אומר?
למה שהצבא יעשה מאמצים כאלה
כדי לחטוף ילדה אחת?
זה לא הגיוני.
- אתה חושב שאני מסתירה משהו? - את מסתירה משהו?
בואו נעשה כולנו הפסקה.
אם יש משהו שאת צריכה לספר לי...
עכשיו הזמן.
אני מבקש ממך שתבטחי בי, אני צריך לדעת שאני יכול לבטוח בך.
אנה.
מי את?
אני אימא שהבת שלה נעדרת.
בת שהוריה אינם.
בת זוג שבעלה מת.
בעל שאני אפילו לא...
לא משנה.
כלום לא משנה.
הם אינם.
כולם אינם.
ואני הייתי אמורה להגן עליהם.
הייתי אמורה להגן עליה.
ונכשלתי.
השארתי אותה במכונית.
בגללי היא נעלמה.
- אני מאשימה את עצמי. - אנה.
ואני מאשימה אותך.
אמרתי לך. התחננתי שתשאיר אותנו מאחור.
הבטחת לי.
הבטחת לי שנהיה מוגנים, ואני בטחתי בך.
אנה.
לא ענית על השאלה שלי.
מי את?
נעדרת זמן רב משחשבתי.
התחלתי לחשוש שחזרת בך.
הצבא מחפש אותך.
הם עוברים מדלת לדלת.
וייד מסתכל עליי במבט מוזר.
נראה לי שהוא חושד שאני שחררתי אותך.
אתה אומר את האמת בנוגע למחברת?
אני רק שואלת.
כל הסיפור על הילד שיכול לעצור את החייזרים
ולראות מה שהם ראו, לא זיינת לי את המוח?
את מתחילה לפקפק, הא?
- למה באת לכאן? - אמרתי לך.
הלכתי בעקבות המחברת.
אז נסעת מהצד השני של המדינה
רק בגלל ציורים של איזה ילד?
ואת עזרת לאסיר נמלט בגלל הציורים האלה.
מה אם... זה אמיתי?
הכול.
מה אם הציורים האלה באמת הגיעו מהחייזרים,
אבל זה לא משנה כלום.
זה ישנה.
אתה לא יכול לדעת.
זה משנה.
טוב?
אבא שלי היה דומה לך מאוד.
נלחם בעיראק, במלחמה הראשונה.
וכשהוא חזר הביתה, אי אפשר היה לדבר איתו.
הוא היה צריך להאמין שזה לא היה לשווא.
שהייתה לזה משמעות.
הוא הזדעזע עד העצם אם מישהו שאל את השאלה "למה?"
הספר הזה.
הנער הזה. הוא המלחמה שלך עכשיו, נכון?
מה חשבת שתמצא כאן?
תשובות.
אתה בטוח שאתה יודע את כל השאלות?
רגע. חכה.
ראיתי את זה פעם.
אני יודעת איפה זה.
מה המרחק למקום הזה?
עוד כמה קילומטרים.
מתי אמרת שלקחו את הילד הזה?
בהתחלה.
לפני שכולם ידעו מה קורה.
פליקס בדיוק חגג יום הולדת 19.
ואז עוד התחילו להיעלם.
עורבים נוהגים לחוג במעגלים ככה?
אז מה הסיפור?
אני לא יודעת.
אבל הדחליל שם.
מה זה?
מה זה מה?
הרעש הזה.
מאיפה הוא בא?
הצליל הזה.
אתה לא שומע אותו?
אני לא שומע כלום.
מיטסוקי?
מה הוא עשה?
החייזר?
כלום.
אין שינוי?
לא, לא מהפעם האחרונה שנכנסת.
אין זינוקים במוניטור. אין קריאות חירום.
את בסדר?
אני שומעת את החייזר מדבר.
חשבתי שהוא לא מתקשר מאז הפריצה.
הוא התחיל שוב. או שבכלל לא הפסיק.
- ואת יודעת את זה כי... - כי אני שומעת את זה.
זה צליל נמוך.
נקישות בתוך הראש שלי.
זה משהו שאני חשה יותר משאני שומעת
וזה בא מהחייזר.
- איך את יודעת שזה מהחייזר? - הרגשה.
אני חושבת שהאינטראקציות איתו חיברו בינינו איכשהו.
לא זיהינו אותות או פליטות קרינה מהחייזר
מאז שהשמדנו את ספינות המשא.
זה לא בתדר שאנחנו מנטרים
אבל אני יודעת שהוא מדבר.
הוא מתחבא מאיתנו.
צריך לדחוק אותו החוצה.
יש לך הצעה?
אני רוצה להתגרות בו.
להתגרות בו עד שהוא יראה את עצמו.
ואיך את מתכננת להתגרות בו?
ע"י גרימת כאב.
ומה אם זה רק יהפוך אותו לתוקפני יותר?
מה אם משהו שם למעלה ישלח עוד רוצחים?
מה אם זה רק יחמיר את המצב שוב?
מה אם זה יחמיר את המצב שלך?
אני צריכה כל פיסת ציוד שיש לנו במעבדה.
וואג'ו. וואג'ו. וואג'ו. וואג'ו וואג'ו. וואג'ו. וואג'ו.
וואג' -
וואג'ו. וואג'ו. וואג'ו. וואג'ו וואג'ו. וואג'ו.
היי.
אתה בסדר?
חשבתי שזה ייפסק.
אני יכולה לשבת?
אנחנו נמצא אותה.
אף פעם לא היו לי אחים או אחיות.
אתם קרובים זה לזה?
היינו.
היינו משפחה.
כן, אני מבינה למה אתה מתכוון.
ארוחות ערב סביב השולחן, נכון?
כל הארוחות האלה.
הן היו רק... רק ארוחת ערב.
אבל הייתי נותנת כל דבר בשביל ארוחת ערב טיפשית אחת.
סתם ארוחת ערב חסרת משמעות עם ההורים שלי.
היא עצבנה אותי כל הזמן.
רבנו על כל דבר.
הכול נראה טיפשי כל כך עכשיו, את יודעת?
כן, אני יודעת.
אבל זה מלמד אותנו להעריך את מה שיש לנו.
ואת מי שיש לנו.
אימא שלך מקסימה.
את לא מכירה אותה.
אני מרגישה שכן.
כלומר, קצת.
כמו שאני מכירה אותך.
את יכולה לשמור סוד?
כן.
אני יודע למה הם לקחו את שרה.
הם רוצים משהו שיש לנו.
משהו שאימא אומרת שאנחנו צריכים לשמור בסוד.
אנשים רצו אותו, אז התחלנו לברוח.
נאלצנו לשנות את השמות שלנו.
זה מה שהשאיר אותנו בחיים.
היי!
סאם, נכון?
- כן. - תהיתי אם אוכל לדבר איתך.
היי.
למה אתה מדבר עם הבן שלי? בוא הנה.
רק רציתי לברר איתו משהו.
אם אתה צריך לברר משהו, דבר איתי, לא איתו.
בסדר. שמך הוא באמת אנה לואיס?
- סליחה? - את באמת אנה לואיס?
או שקוראים לך אנישה?
זה נכון, נכון?
אנישה?
ואתה לוק.
יש כאן בעיה?
היא שיקרה לנו.
שמה לא אנה לואיס, אלא אנישה.
מסתבר שהיה לה איזשהו עצם חייזרי.
רסיס של משהו.
- בגלל זה הדבליו-די-סי תקפו אותנו. - הנלי.
הצלנו את חייך ואת שיקרת לנו.
- סיכנת את כולנו. - הנלי!
לא!
כל מה שיש לנו כאן מושתת על אמון.
יש לנו חוקים והיא הפרה אותם.
היא לא אחת מאיתנו.
היא לא שיקרה.
- מה? - היא אמרה לי.
היא סיפרה לי הכול. ביום שמצאנו אותם.
אמרה לי את שמה האמיתי, על העצם, הכול.
- חשבתי שבטוח יותר לא לגלות לאף אחד. - אם ידעת...
אז אם מישהו אשם במשהו, זה אני, לא היא.
אני מצטער.
סיכנתי אתכם.
לא עמדתי במילה שלי.
זו הייתה טעות. הבחירה הייתה צריכה להיות שלכם.
אני לא יכול להבטיח לכם שלא אכשל שוב, אבל אני יכול להבטיח שאשתדל.
באמת אשתדל מאוד שלא.
זה מה שאנחנו עושים, זוכרים?
אנחנו מגנים על אנשים שצריכים הגנה.
- גם כשהשקרים שלהם מסכנים אותנו? - גם אז.
במיוחד אז.
אם זה לא מקובל עליך או על מישהו אחר כאן,
אתם חופשיים ללכת.
לכו לדרככם.
קחו אילו מצרכים שאתם צריכים.
אבל אם אתם נשארים...
אנחנו מתכוננים לצאת עם שחר למצוא את הילדה.
הנה הוא.
הזווית.
- מה? - היא מלמעלה.
הזווית של הדחליל היא מלמעלה. את רואה?
אז מה לדעתך הציפורים רוצות?
אולי הן זיהו טרף.
לפעמים הן חגות במעגלים אם יש אוכל.
או סכנה.
תחזיקי את זה.
הוא לא צבאי.
גם לא משטרתי.
אולי הוא שייך למרטין, אבא של פליקס.
מה לדעתך מרטין עשה באמצע השדה
עם רובה ציד?
ירה בציפורים?
מה נסגר?
זה בא מהבית.
חכה.
מרטין?
מרטין.
אתה בסדר?
מרטין!
וואג'ו.
מה כל זה?
אלקטרומגנטים בעיקר.
ראית את הציפורים מעל הספינה? את דפוס התעופה שלהן?
מוזר, כן?
כן.
ציפורים קולטות את השדה המגנטי של כדור הארץ.
זה כמו הג'י-פי-אס שלהן.
אני חושבת שהחייזרים מחוברים לשדה הזה.
לכן הרגשנו את השפעות הכבידה על מזג האוויר שלנו, על הגאות והשפל.
אם נשבש את השדה, אולי זה ישפיע על החייזר.
יגרום לו מצוקה.
איצ'יקו.
איצ'יקו?
- מה? - אני לא יודעת.
לא אמרת לי את שם משפחתה.
רק אמרת שאיצ'יקו הייתה השותפה שלך בקולג'.
זוכרת?
אם באת לשכנע אותי להפסיק...
באתי לראות מה שלומך.
מה שלומך?
כועסת? חשה אשמה? זה מה שאת רוצה לשמוע?
לא.
אני רוצה להראות לך משהו.
מה?
משהו שיכול להציל את חייך.
מה?
איפה זה?
מסביבך.
בעבר ביולוגים חשבו
שכל דבר ביער הוא אורגניזם נפרד,
שנלחם על הישרדותו לבדו.
אבל הם טעו.
כל הדברים מחוברים ביניהם.
הכול מחובר, מיטסוקי.
אפילו את.
אולי את חושבת שאת לא צריכה את העזרה שלי, אבל את צריכה.
אני אצפה.
אם אראה שההישרדות שלך בסכנה, אני אוציא אותך.
טוב.
נראה אם זה ימצא חן בעיניך.
יש משהו?
התדר פנוי, אין כלום בשדה הכבידה.
ספקטרומטר?
- אין תגובה. - כאן אין כלום.
טוב.
דווח. דווח.
אנחנו קולטים אות תדר רדיו.
וזהו?
רק תדר רדיו.
בואו נראה אם זה יעבוד.
אנחנו קולטים פליטת מיקרוגל. הסיסמוגרף משתולל,
הטמפרטורה האופפת במתחם עלתה בחמש במעלות.
תרשמו כל רטט, חריקה וחלקיק אבק שם. כן?
מה לעזאזל קורה?
מיטסוקי? את שומעת אותי? את צריכה חילוץ?
לא. אל תוציאו אותי. אני חוזרת. אל תוציאו אותי.
זה מדהים.
הפסיקי, בבקשה!
בבקשה, זה כואב!
הפסיקי!
הפסיקי, בבקשה!
בבקשה, זה כואב!
הפסיקי! זה כואב!
בבקשה!
בבקשה, זה כואב!
מה קורה שם?
הפסיקי!
מיטסוקי? מה את עושה?
הפסיקי, זה כואב!
מה קורה?
הפסיקי, מיטסוקי, הפסיקי!
בבקשה, זה כואב!
הפסיקי, זה כואב!
מרטין, אתה שומע אותי?
אנחנו נדאג לך לעזרה, טוב?
מרטין, איפה ליסה? היא לא בפנים.
ליסה.
כן, ליסה.
אתה יודע איפה היא?
היא הלכה.
הלכה לאן? מה קרה, מרטין?
הם...
זה היה מין משיכה.
זה לקח...
למעלה.
למעלה?
למעלה.
לא יכולתי... לא יכולתי... ניסיתי.
הם לקחו אותה.
- למעלה לאן? - ניסיתי. ניסיתי.
ברחתי.
עזבתי אותה.
עזבתי אותם.
מי זה "אותם"?
בילי היה שם.
מה? איפה?
למעלה.
מרטין, מה זאת אומרת "בילי היה שם"?
על מה אתה מדבר?
בילי היה איפה?
הרופא שלך נוהג בטנדר?
בואי. בואי. קדימה.
לעזאזל.
מר ויליאמס?
מר ויליאמס, באנו לעזור לך.
מה הם יעשו בו?
לך בזהירות.
היי, רוז.
רוז!
מי זה בילי?
מה?
הוא הזכיר את בילי.
מיהו?
היי. היי.
היי.
זה בסדר. זה בסדר.
תודה.
אני מצטערת שלא אמרתי לך את האמת.
אני מצטערת שלא בטחתי בך.
אני מבין.
אני אנסה את העניין של אמון.
אשתדל מאוד.
אבל ייתכן שאני חלודה.
בואי נמצא את בת שלך.
תיסע בכביש 9935 דרומה. אם תראה את זה, פשוט תמשיך...
טוב. תתכוננו לתזוזה.
זו לא אשמתך.
אתה לא אשם בכלום.
חשוב לי מאוד שתאמין בזה.
אנחנו נחזיר את אחותך.
את מי יש לנו?
זה את זה.
- וכל מה שאנחנו צריכים זה... - לא.
טעיתי.
אנחנו צריכים עזרה.
מי אתם?
את יודעת מי אנחנו.
אנחנו מודים לכם.
מי זה "אנחנו"?
מיטסוקי, מה קורה שם?
- למה היא לא מגיבה? - עני לי.
- מה היא רואה? - מי את?
- עם מי היא מדברת? - מה את רוצה?
אני לא יודעת אבל היא כן מגיבה.
- את מבינה למה אני כאן? - אבל לא לנו.
באתי לעצור את החייזרים.
באת הנה כי אתם פוגעים בנו.
אתם פוגעים בי.
מה אמרת?
זוכרת את הפעם הראשונה באודווארה?
את פריחות הדובדבן? אמרת שהן נראות כמו...
שקיעה.
מה עשיתם לה?
את כועסת.
אני זוכרת את המזג החם שלך.
מה אתם רוצים?
אנחנו רוצים לדעת למה הגזע שלך בסכסוך איתנו?
הכוכב הזה הוא הבית שלנו
ואתם מנסים להרוס אותו.
אנחנו לא מבינים.
איננו יכולים להניח לכם להרוס אותנו.
כמו שאת הרסת אותי?
הינאטה?
- היא אמרה... - הינאטה".
- זה הזמן להוציא אותה. - מירה.
האות עדיין יציב.
אף אחד לא הצליח להתקרב כל כך.
מה שהיא עושה עובד.
היא מתקשרת איתם.
נשאר... משהו ממך?
ממי שאת באמת?
שמעתי אותך מנגנת...
את השיר שלנו.
תני לי להרגיש אותך.
מיטסוקי. מה את עושה?
מיטסוקי, מה את עושה?
- חייבים להוציא אותה. - לא.
- מה קורה? - לעזאזל.
- אלוהים! - תחזיר אותה.
תוציא אותה!
- תוציא אותה! - זה לא עובד.
הלו?
יש שם מישהו?
אתם שומעים אותי?
מי שם?
ג'מילה?
מיטסוקי.
מיטסוקי. מיטסוקי.
הם שם.
תרגום: גלית אקסלרד