Slyšíš to?
Co?
Venku něco je.
Martine?
Kdo je tam?
Martine?
Co se děje?
- Ty to neslyšíš? - Co?
Kdo je tam?
Haló?
Nic nevidím.
Nic tam není, zlato.
Akorát ti chybí on.
Nám oběma.
Liso.
- Prostě... - Já vím.
INVAZE
- Sarah! - Sarah!
Sarah!
- Sarah! - Sarah!
Sarah!
- Tady není! - Na cestě není.
- Sarah! - Sarah!
Zlatíčko, slyšíš mě?
- Sarah! - Sarah!
Jak dlouho tady plánuješ zůstat?
- Cože? - Co když ji nenajdeme?
Riskujeme tady každou minutou.
Bez mé dcery nikam nepojedeme.
To je samozřejmost.
Klidně odjeďte, ale já zůstanu.
Vaše dcera tady podle mě není.
Něco víš?
Někdo ji unesl.
Jak jako unesl?
Tamty stopy jsou od nás.
Ale tyhle...
Když jsme byli v roklině, někdo tady byl.
Vypadá to na dvě armádní Humvee.
A tyhle velké stopy jsou od vojenských bot.
A je tu i tohle.
Vzali ji a odjeli směrem, kterým přijeli.
Poznáváte to?
Jo.
Ona hvězdy miluje.
Noví mimozemšťani jsou vražednější. A neskutečně rychle se rozmnožují.
Ti první zaútočili, aby získali strategickou pozici.
Ale tihle jenom útočí.
- Říkají jim lovci-zabijáci. - Velice kreativní.
Fajn, že pořád máte smysl pro humor,
protože jsme vše jen zhoršili.
Je válka, paní prezidentko. Útočíme na nepřítele a on na nás.
Příště ale musíme zaútočit tvrději.
Tihle lovci jsou vůči všemu imunní.
Oheň je nezabije.
Ani minomety, napalm, biologické či chemické zbraně je nedokážou zastavit.
Tím chce říct, že nevíme, čím máme zaútočit.
Adaptovali se. Adaptujeme se i my.
Hlavně rychle, Nikhile.
Dostala jsem se jim do hlavy jednou. Dokážu to znovu.
- Za každou cenu. - Snad máte pravdu, slečno Jamatová.
Zrušíme časová omezení. Její práci nebudeme monitorovat.
Je náš jediný nástroj. Použijeme ji.
Bude pracovat až do zhroucení.
Bitva u Stalingradu byla nejkrvavější bitva všech dob.
Zvolil jste si to jako svůj příklad. Příklad dokonalého vítězství.
- Zemřely v ní dva miliony lidí. - Ale vyhrála válku.
Uděláme cokoliv, Mayo.
Cokoliv!
Luku, dej si.
Sarah najdeme.
Přivedeme ji zpět. Slibuju.
Jestli máš něco na srdci...
Jestli chceš něco říct...
Zařvi na mě, klidně breč,
prostě co potřebuješ.
Všechno ze sebe dostaň.
Luku.
Prostě... něco řekni.
Je v pořádku být naštvaný.
Je v pořádku cítit se tak, jak se cítíš.
Už dost.
Nemluv na mě jako nějaká terapeutka.
Luku.
Je to moje vina. Měl jsem zůstat v autě. Tam bylo bezpečno.
Je moje chyba, že jsme tam vůbec byli.
- Má chyba. - Ne.
- Ne, Luku. - Ne, ty tomu nerozumíš!
Ano.
Musíme si promluvit.
Rachel včera něco viděla.
Včera jsem měla hlídku, nic moc se nedělo.
Pak ale projel vojenský konvoj a mířil na jih na dálnici.
Možná Sarah unesli oni.
Podle Rachel jel ten konvoj sem.
Pokud z I-90 odbočíte na silnici 25, dojedete přímo do Camp Pierce.
Je to zde jediná funkční vojenská základna.
Proslýchá se, že je tu nový druh mimozemšťanů,
co odřízli všechno na jih odtud.
Říkají jim lovci-zabijáci. Prý jsou horší než ti první.
- Horší? - Možná ti vojáci jeli tam.
Podle vás bude tam?
Jo, ale v cestě nám bude stát úplně nový druh mimozemšťanů.
Co tím chcete říct?
- Chce říct, že mi nepomůžete? - Jen osvětluje rizika.
Že, Hanley?
Co? Co chcete říct?
Proč by se armáda obtěžovala unést malou holku?
Nedává to smysl.
- Myslíte, že něco skrývám? - A je to tak?
Všichni si dáme pauzu, jo?
Hele, jestli mi něco potřebujete říct,
tak to udělejte teď.
Rád bych, abyste mi věřila. A chci věřit i já vám.
Ano.
Kdo jste?
Jsem matka, které se ztratila dcera.
Jsem dcera, jejíž rodiče umřeli.
Manželka, které umřel manžel.
Manžel, kterého jsem ani...
To je fuk.
Všechno je jedno.
Jsou pryč.
Všichni jsou pryč.
Měla jsem za úkol je ochránit.
Měla jsem za úkol ochránit ji.
A selhala jsem.
Nechala jsem ji v tom autě.
Je má chyba, že zmizela.
- Dávám to za vinu sobě. - Ano.
Ale i vám.
Říkala jsem vám... Prosila jsem, abyste nás nechal vystoupit.
Něco jste mi slíbil.
Slíbil jste, že budeme v bezpečí. A já jsem vám to věřila.
Ano.
Neodpověděla jste mi.
Kdo jste?
Byla jste pryč dýl, než jsem čekal.
Začínal jsem mít strach, že jste si to třeba rozmyslela.
Hledá vás armáda.
Prohledávají domy.
A Wade se na mě divně dívá.
Asi tuší, že jsem vás pustila.
S tím sešitem to myslíte vážně?
Ptám se.
Všechny ty řeči o tom klukovi, co zastavil mimozemšťany
a viděl, co oni... Nedělal jste si prdel?
Začínáte mi věřit, že?
- Proč tu jste? - Už jsem to říkal.
Zavedl mě sem ten sešit.
Takže jste prostě jel přes půl země kvůli kresbám nějakýho kluka.
A vy jste kvůli nim pomohla uprchlíkovi.
Co když... je to pravda?
To všechno.
Co když ty kresby vážně pochází od mimozemšťanů,
ale přijdou vniveč?
Nepřijdou vniveč.
To nemůžete vědět.
Záleží na tom.
Jasný?
Můj táta byl jako vy.
Bojoval v Iráku, to poprvé.
A když se vrátil, taky s ním nebyla řeč.
Potřeboval vědět, že to mělo nějaký smysl.
Že to k něčemu bylo.
Vždycky ho rozpálilo doběla, když se někdo zeptal „proč“.
Ten sešit.
Ten kluk. Bojujete za něj, že?
Co jste si myslel, že tady najdete?
Odpovědi.
A znáte vůbec otázky?
Počkat. Moment.
Tohle už jsem někde viděla.
Vím, kde to je.
Je to ještě daleko?
Pár kilometrů.
- A kdy jste říkala, že toho kluka unesli? - Na začátku.
Něž se vědělo, co se děje.
Felix tehdy oslavil 19. narozeniny.
A pak začali mizet další.
Je normální, že vrány takhle krouží?
Tak co to má znamenat?
Nevím.
Ale strašák je tamhle.
Co to je?
Co?
Ten zvuk.
Odkud jde?
Ten zvuk.
Vy ho neslyšíte?
Já nic neslyším.
Micuki?
Co poslední dobou dělá?
Ten mimozemšťan?
Nic.
Žádná změna?
Ne od chvíle, co jste tam byla naposledy.
Žádné signály. Žádná volání o pomoc.
Jste v pořádku?
Slyším toho mimozemšťana mluvit.
Od toho hackerského útoku nekomunikuje, ne?
Zase začal. Nebo ani nepřestal.
- A to víte, protože... - Protože to slyším.
Takový hluboký zvuk.
Cvakání v hlavě.
Spíš to cítím, než slyším.
Vydává to ten mimozemšťan.
- Jak víte, že on? - Cítím to.
Myslím, že jsem se s ním nějak propojila.
Nezaznamenali jsme od něj žádné signály od té doby, co jsme zničili jejich lodě.
Na žádné frekvenci, kterou sledujeme.
Ale já vím, že mluví.
Schovává se před námi. Musíme ho vylákat ven.
Napadá vás něco?
Chci ho podráždit.
Podráždit, aby se nám odhalil.
A to chcete udělat jak?
Způsobím mu bolest.
Co když pak bude agresivnější?
Co když ti nahoře vyšlou další zabijáky?
Co když se zase všechno zhorší?
Co když ublíží vám?
Budu potřebovat veškeré vybavení laboratoře.
Wajo.
Ahoj.
V pohodě?
Já myslel, že to skončí.
Můžu si přisednout?
My ji najdeme.
Já žádný sourozence nemám.
Rozuměli jste si?
Jo.
Jsme přece rodina.
Jo, já ti rozumím.
Společný večeře a tak, že?
Všechny ty večeře.
Byly to obyčejný večeře.
Ale co bych za takovou blbou večeři teď dala.
Za prachobyčejnou večeři s našima.
Neustále mě štvala.
Pořád jsme se kvůli všemu hádali.
Teď mi to připadá jako úplná hloupost.
To chápu.
Ale díky tomu si vážíme toho, co máme.
A koho máme.
Tvá máma je bezvadná.
To ji neznáš.
Mám pocit, že znám.
Trochu.
Jako třeba tebe.
Udržíš tajemství?
Jo.
Vím, proč Sarah unesli.
Máme něco, co chtějí oni.
Něco, co podle mámy musíme tajit.
Někdo to chtěl, tak jsme se vydali na útěk.
Změnili jsme si i jména.
Díky tomu jsme přežili.
Nazdar!
Ty jsi Sam, že?
- No? - Můžu s tebou mluvit?
Hej.
Proč mluvíte s mým synem? Pojď sem.
Jen jsem chtěl, aby mi něco vysvětlil.
Pokud potřebujete něco vysvětlit, ptejte se mě.
Dobře. Ana Lewisová je vaše pravé jméno?
- Prosím? - Opravdu jste Ana Lewisová?
Nebo Aneesha?
Je to pravda, že?
Aneesha.
A ty jsi Luke.
Děje se něco?
Ona nám lže.
Nejmenuje se Ana Lewisová, ale Aneesha.
Prý měla nějakou věc těch mimozemšťanů. Nějaký střep.
- Proto po nás šla KSO. - Hanley.
My vás zachránili, ale lhala jste nám.
- Ohrozila jste nás. - Hanley!
Ne! U nás je všechno založeno na důvěře.
Máme pravidla, a ona je porušila.
Není jednou z nás.
Nelhala.
- Co? - Mně to řekla.
Řekla mi všechno. V den, kdy jsme na ně narazili.
Řekla mi jméno i o té věci, všechno.
- Bylo bezpečnější to tajit. - Věděls to, ale...
Jestli chceš někoho vinit, tak mě, ne ji.
Promiňte.
Ohrozil jsem vás.
Porušil jsem slovo.
Byla to chyba, měla to být vaše volba.
Nemůžu slíbit, že vás už nikdy nezklamu, ale udělám, co bude v mých silách.
Fakt se budu snažit.
Tohle je náš úkol, pamatujete?
Chráníme ty, co to potřebují.
- I když ty jejich lži ohrozí nás? - Jo.
Hlavně tehdy.
Pokud se to tady někomu z vás nelíbí,
tak může odejít.
Klidně odejděte.
Z proviantu si vemte, co chcete. Ale pokud zůstanete...
půjdeme za soumraku hledat tu holčičku.
Tady to je.
Ten úhel.
- Cože? - Je to shora.
Ten strašák je nakreslený shora. Vidíte?
Co podle vás ti ptáci dělají?
Třeba spatřili kořist.
Někdy krouží, když je dole kořist.
Nebo něco nebezpečného.
Podržte mi to.
Ta není vojenská.
Ani policejní.
Možná je Martina, Felixova táty.
A co podle vás dělal Martin uprostřed pole s brokovnicí ráže 12?
Střílel po ptácích?
Co to sakra je?
Jde to z toho domu.
Počkejte.
Martine?
Martine.
Jsi v pohodě?
Martine!
Wajo.
Co to je?
Hlavně elektromagnety.
Viděla jste ty ptáky nad lodí? To, jak jsou uspořádaní?
Divné, že?
Ano.
Ptáci reagují na magnetické pole Země.
Je to taková jejich GPS.
Podle mě jsou na tohle pole napojení i mimozemšťané.
Proto se mění počasí související s gravitací, příliv a odliv.
Pokud tohle pole narušíme, možná to mimozemšťana nějak ovlivní.
Třeba ho to rozruší.
Ičiko.
Ičiko?
- Co s ní? - Něco nevím.
Neřekla jste mi její příjmení.
Jen to, že to byla vaše spolubydlící.
Vzpomínáte si?
- Chcete mě přimět, abych přestala? - Chci zjistit, jak na tom jste.
Jak na tom jste?
Jsem naštvaná. Mám pocit viny. Tohle chcete slyšet?
Ne, nechci.
Chci vám něco ukázat.
Co?
Něco, co vám může zachránit život.
Tak co?
Kde to je?
Všude kolem vás.
Biologové měli za to,
že všechno v tomhle lese je jeden organismus,
který bojuje o život sám za sebe.
Ale mýlili se.
Všechno je provázané.
Všechno je propojené, Micuki.
I vy.
Myslíte si, že moji pomoc nepotřebujete, ale potřebujete.
Budu vás sledovat.
Pokud zjistím, že vám jde o život, vytáhnu vás ven.
Tak.
Uvidíme, jak se ti bude líbit tohle.
Tak co?
Na rádiu nic, změny v gravitaci nejsou.
Spektrometr...
- Bez odezvy. - Tady nic.
Tak.
Podejte hlášení.
Máme rádiový signál.
Nic víc?
Nic víc.
Uvidíme, jestli zabere tohle.
Máme tady signál na mikrovlnách. Seismograf se zbláznil.
Okolní teplota v izolaci vzrostla o pět stupňů.
Zaznamenejte každou vibraci, vrznutí a každou částečku prachu, jo?
Co se sakra děje?
Micuki, slyšíte mě? Máme vás odtamtud dostat?
Ne. Nic nedělejte. Opakuji. Nic nedělejte.
To je něco.
Přestaň! Prosím! Bolí to!
Přestaň!
Prosím! Přestaň!
Prosím! Bolí to!
Přestaň! Bolí to!
Prosím! Bolí to!
Co se to tam děje?
Přestaň!
Micuki, co děláte?
Přestaň! Bolí to!
Co se děje?
Přestaň, Micuki! Přestaň!
Prosím! Bolí to!
Přestaň! Bolí to!
Martine, slyšíš?
Seženeme ti pomoc, jo?
Martine, kde je Lisa? Uvnitř není.
Lisa.
Jo, Lisa.
Nevíš, kde je?
Je pryč.
Kde? Co se stalo, Martine?
Oni ji...
Ono ji to vtáhlo.
Vzalo ji to nahoru.
Nahoru?
Nahoru.
Nemohl jsem... Snažil jsem se.
Oni ji vzali.
- Kam nahoru? - Snažil jsem se.
Ale já jsem unikl.
Opustil jsem ji.
Opustil jsem je.
Koho?
Byl tam i Billy.
Co? Kde?
Nahoře.
Martine, jak to myslíš, že tam byl i Billy?
O čem to mluvíš?
Kde byl Billy?
Jezdí ten doktor náklaďákem?
Tak pojďte. Jedeme.
Sakra.
Pane Williamsi?
Pane Williamsi, jdeme vám pomoct.
Co s ním budou dělat?
Opatrně.
Hej, Rose.
Rose!
Kdo je Billy?
Co?
Mluvil o nějakým Billym.
Kdo to je?
No tak.
To nic.
Díky.
Promiňte, že jsem vám neřekla pravdu.
Že jsem vám nevěřila.
Já to chápu.
Pokusím se s tou důvěrou něco dělat.
Fakt se budu snažit.
Ale možná jsem to pozapomněla.
Pojďme tu vaši dceru najít.
Najeďte na silnici 9935 směrem na jih a pokračujte.
Jo. Můžeme jet.
Není to tvoje chyba.
Nic z toho.
Potřebuju, abys tomu věřil.
My tvoji sestřičku najdeme.
Koho máme?
Sebe navzájem.
- A co potřebujeme? - Ne.
Spletla jsem se.
Potřebujeme pomoc.
Kdo jste?
Víš, kdo my jsme.
My všichni ti děkujeme.
Kdo to je „všichni“?
Micuki, co je?
- Proč neodpovídá? - Odpověz.
- Co vidí? - Kdo jsi?
- S kým mluví? - Co chceš?
Nevím, ale reaguje.
- Víš, proč tu jsem? - Jen ne na nás.
Jsem tu, abych zastavila mimozemšťany.
Jsi tady kvůli tomu, že jsi nás zranila.
Jak jsi zranila mě.
Cože?
Vzpomínáš, jak jsme byly poprvé v Odawaře?
Jak tam kvetly ty sakury? Říkalas, že to vypadá jako...
Západ slunce.
Co jsi s ní provedla?
Naštvala ses.
Pamatuju si, jak jsi vznětlivá.
Co chcete?
Chceme vědět, proč na nás váš druh útočí.
Tahle planeta je náš domov
a vy ho chcete zničit.
Tomu nerozumíme.
Nemůžeme vám dovolit, abyste nás zničili!
Stejně jako jsi zničila ty mě?
Hinato?
- Neříkala... - Hinata.
- Musíme ji odtamtud dostat. - Miro.
Spojení stále máme.
Takhle blízko ještě nikdo nebyl.
Nevím, co dělá, ale funguje to.
Ona s nimi komunikuje.
Zbylo... z tebe něco?
Jsi to opravdu ty?
Slyšela jsem... jak jsi pouštěla...
tu naši písničku.
Chci se tě dotknout.
Micuki, co děláte?
- Musí ven. - Ne.
- Co je? - Ty vole.
- Bože! - Musí ven.
Musí ven!
- Musí ven! - Nejde to!
Haló?
Je tam někdo?
Slyšíte mě?
Kdo je tam?
Jamilo?
Micuki.
Jsou tady.
Překlad titulků: Karel Himmer