Vážím si toho.
Příbuzné máš daleko. Kdykoliv rádi přijedeme.
Určitě budeš v pořádku?
Ano. Budu. Děkuju.
Večer letím zpátky do Detroitu. Dorazím pozdě,
ale zavolej, když budeš potřebovat. Kdykoliv.
Budu v pohodě.
Dobře. Vím, že budeš. Opatruj se, zlato.
Určitě. Pa.
TEMNÝ DŮM
Zvedněte ruku, pokud máte lepší hudební vkus než ženich.
Tak kde jsou ty ruce?
Dobře. Fajn, pár jich vidím.
GRATULUJEME ABSOLVENTŮM
Díváme se na výsledky závěrečných testů.
Ráda bych se zaměřila na desátý ročník,
protože zde jsou rozdíly nejpatrnější.
Žlutá čára, ta hořčičná, znázorňuje dobu přede dvěma lety.
Modrá loňský rok.
A ta růžová rok letošní.
To je Beth.
Dejte jí prostor.
Růžová značí letošní rok. Co se tedy stalo?
Poměr učitel-student.
Vím, ale velikosti tříd jsou takové, jaké jsou. Celostátně.
Nemůžeme hledat vinu jinde. S takovými výsledky...
Pardon.
- Ahoj. - Ahoj.
Nemuselas chodit. Nikdo by ti to neměl za zlé.
Stejně musím zapsat známky.
Udělala bych to za tebe. Stačilo říct.
To je v pohodě.
Alespoň se zabavím. Prozatím.
Takoví být nechceme.
Zvládáš?
Nechci být taková ředitelka.
Jo, zvládám.
Akorát jsem toho moc nenaspala.
Divím se, žes vůbec usnula. Obzvláště tam.
Musíme tu pro ně být.
Fajn. Slíbila jsem vám
desetiminutovou přestávku.
Skočte si na malou, protáhněte se a dejte si koblihu.
Pozornost od baptistické církve v Mountville.
Začínáme v 8:40. Na chlup přesně.
Paní Parchinová?
Zdravím.
- Pardon. Já jen... - Promiňte. Klepala jsem, ale...
Už jsme se setkaly.
Jsem Hunterova matka.
- Hunter... - McLaughlin. Má s vámi druhou hodinu.
Jsem Becky McLaughlinová. Je to už pár měsíců.
Ano, samozřejmě.
Letos učím spoustu Hunterů.
Kolik?
Kolik studentů jménem Hunter učíte?
Tři.
Prosím, posaďte se.
Jistě víte, proč jsem přišla.
Kontrolovala jsem webové stránky.
Hunter dostal trojku z mluvy.
Ano. Myslím, že ano.
Podívám se.
Tak to tam stálo.
Tak tady to máme.
Ano. Zdá se, že vynechal poslední prezentaci.
Prý jste řekla, že si ji může doplnit.
Řekla.
Ale on si ji nedoplnil.
Prý za vámi šel minulý čtvrtek.
To byl poslední den školy.
Říkal, že jste chyběla.
Ano, pár dní jsem tu nebyla. Řešila jsem soukromé záležitosti.
A on tu zase nebyl, když jste chtěla ty prezentace.
Všichni občas řešíme osobní záležitosti.
Dobře.
Víte co? Tak já mu to prostě omluvím.
A je to. Za dvě.
To jsem ale nechtěla.
A co jste tedy chtěla?
Prosím?
Proč jste za mnou tedy přišla?
Chci vědět, proč můj syn...
Můj manžel se minulý čtvrtek střelil do hlavy.
To jsem nevěděla.
Ne, protože je to soukromá věc.
Takže, jo.
Jo. Jestli to chcete vědět,
tak vyplul na jezero.
Vzal si zbraň, o které jsem ani nevěděla, že ji má.
A pic! Přímo do úst.
Takže známka nějakého Huntera
z nějaké třídy na nějaké střední z nějaké prezentace...
Mi teď vůbec nepřijde nijak důležitá.
Chcete za dvě, máte to mít.
Omlouvám se.
Takže chcete za jedna?
Tak fajn. Ta dá!
Za dvě stačí.
Tak tedy za dvě.
Mohu pro vás ještě něco udělat?
Ne.
Děkuji.
Upřímnou soustrast.
- Ahoj, Mele. - Ahoj.
Nějak se to zatahuje.
Raději jsem ti zakryl loď.
Tos nemusel.
Tak to tedy zatraceně musel.
Jen se ti to snažím oplatit.
S Owenem jste byli jako dar z nebes, když Shelly zemřela.
Díky.
Mám tu věc odtáhnout?
Stačí jedno slovo.
V pohodě. Nebudu ji řešit.
Prodám ji s domem.
Ty to tu chceš prodat?
Možná.
Owen ten dům postavil, tak se mi nechce pryč, ale...
Jo.
Je tu klid, ale smutno.
Mele, nestřílel jsi náhodou dnes ráno
kolem půl osmé?
Nic jsi neslyšel? Slyšela jsem výstřel.
Napadlo mě, že jak se oteplilo,
vylézají hadi a tak...
Občas tu vídám zmiji. Musí pryč, ale dneska jsem nestřílel.
Jasně.
Kdybys zase něco slyšela, určitě dej vědět, ano?
- Dobře, dám. - Fajn.
Tak já razím.
Takže tady dole bude pracovna
a tady zase kuchyně.
Nebo spíš tady.
A pak tady máme...
Bicáky. Hromadu bicáků.
To je můj choť.
Ahoj, Owene! Jak se vede? Pracuješ?
Víš, že za to platíme lidi, viď?
Nemusíš to všechno zvládnout sám.
Ne, ne, neboj. Netočím to.
Tedy pokud vyloženě nechceš.
Tak ukaž.
Ne. Přestaň.
Pojď ke mně.
Owenovi. Použij ji dobře. B.
OBÝVÁK/KUCHYNĚ JÍDELNA
MATOUCÍ VZORY
KLAMEJ, NEPOSLOUCHEJ TO
NÁŠ DŮM
PŘEVRÁCENÝ PŮDORYS
Owen POJĎ DOLŮ
Kdo je to?
NEBOJ SE
Kdo je tam?
Beth...
Owene? Jsi...
Vím, že můžeš...
Neslyším tě. Neslyším...
Ale slyšíš.
Podívej se z okna.
DOBŘE, chybíš mi
Zprávy Beth
DOBŘE, chybíš mi
A co že to má být?
To mi pověz ty.
To je tvoje fotka.
Vážně?
Jo.
Máš pěknou blůzu.
Podívej se zblízka.
Jsem to já?
Jo, myslím, že jo. Kdo jiný by to byl?
To bych taky ráda věděla.
Buďto jsi to ty, nebo se ti ta ženská strašně podobá.
Zlato, myslím, že jsi to ty.
Pěkná blůzka, co? Takovou nemám.
Bože, Beth.
Neubližuj si.
Jsi to ty, jasný?
Ale pokud ne, tak mi věř,
že bys v mužově telefonu mohla najít horší věci,
než oblečenou ženskou, která vypadá úplně jako ty.
Jo, asi jsem byla jeho typ.
Ale jdi. Owen tě miloval.
Tebe. Zbožňoval tě.
Podle všeho, co říkáš, neměl důvod tě podvádět.
A jak můžeš vědět, že to fotil on?
Není tu, aby se obhájil nebo to vysvětlil.
Poslyš, večer jdeme s partou pít.
Celá katedra. Tedy až na Clarka...
Měla bys jít taky. Přijít na jiné myšlenky.
Uvidíme.
A proč jsi mu vůbec procházela telefon?
Sakra.
Promiň.
To ode mě bylo fakt hloupý a necitlivý.
Promiň.
Myslela jsem, že nemáme tajemství.
Všichni mají tajemství.
Nelam si s tím hlavu.
Pamatuj si svýho Owena.
Toho, do kterýho ses zamilovala.
Protože ať už to bylo jakkoliv, byl to pořád on.
Jak se jmenuje?
Maggie Monroeová.
Byla by moje nejlepší zákaznice.
Prý stejně nemám na učení vlohy.
A ta to musí vědět,
protože je přebornicí skoro na všechno.
Ježíši Kriste.
Tak přečteme si tu knihu, co nám dala?
Ani náhodou. Nemusím číst 300 stran, abych zjistil, jak „zapojit a inspirovat“ žáky.
Jo, ať si klidně stoupnou na lavice.
Změní své životy.
Jsi v pohodě, B?
Hele, lidi, věříte na duchy?
Jak jako na duchy?
Já jo. Já věřím.
- Vážně? - Neřekla bych, že nevěřím.
Myslím, že u mě v domě něco je.
Nějaký přízrak.
Kecáš.
No já nevím.
Cítím, že tam něco je.
Jako by mě něco pozorovalo.
Je to fakt divný.
Mám takový sny.
Alespoň myslím, že jsou to sny. Jsou strašně živý.
Jako spánková paralýza?
Ne.
Víš, co je spánková paralýza?
- Jo, Gary. To vím. - Já ne.
Když je tvoje mysl vzhůru, ale tělo ne?
Viděli jste ten dokument?
Jeden můj kámoš na škole to měl.
Pocit cizí přítomnosti v pokoji je běžný.
Během příhody.
Nepřátelské přítomnosti.
Co když je to naopak?
Jakože přátelské?
Ne. Tělo je vzhůru, ale mysl ne.
Není to spíš náměsíčnost?
Jasně. Náměsíčnost.
Mohla by být nakažlivá?
Ne. Proč?
Owen chodil ze spaní.
To si pamatuju.
Začalo to rok nebo dva poté, co postavil ten dům.
A teď tím trpíš i ty?
Jo.
To je divný.
Jak dlouho jste byli svoji?
Spočítám to.
Čtrnáct let.
Příští rok by to bylo patnáct.
Páni.
Brali jste se mladý.
Trošičku. Trošku.
Když strávíš tolik času s jednou osobou na stejném místě,
můžeš mít pocit, že tam pořád je.
I když už tam není.
Ale kdo ví? Jak můžeme vědět,
co nás čeká, „až ztichne vřava pozemského bytí“?
Ne. Shakespeara nechci do září slyšet.
Opravdu se mě snažíš rozveselit sebevražedným monologem?
Sakra. Bože.
Můj Bože, vůbec mi to... Promiň.
Dělám si srandu.
Jenom žertuju.
O něčem takovým se nežertuje.
Heather...
Vážně sis nevšimla, že něco není v pořádku?
Gary! Ježíši, lidi...
Ne, to nic.
Ne, nevšimla.
To já se potýkala s problémy. Deprese.
Černé myšlenky.
To on mě držel nad vodou.
Možná ho dohnaly.
Já nevím. Možná jsem na něj ty svoje sračky přenesla.
Ne, ne.
- Takhle to nefunguje. - Ne?
Nechal nějaký vzkaz?
Dobře.
- Promiň. - Ona o tom chce mluvit.
Měli bychom změnit téma.
Nechal.
Beth...
Nechal.
Bože.
Ty ho nosíš v kabelce?
Tak fajn.
„Mělas pravdu.“
„Nicota existuje.“
„Po tobě nicota.“
„Teď už jsi v bezpečí.“
Toť vše.
To je všechno?
Přesně.
Žádný „pusu, tvůj milující manžel“. Nic.
Co to znamená?
Nemám tucha. To sakra netuším.
Ledaže bych žila s šílencem a nevěděla o tom.
Člověku to vrtá hlavou, víte? Co dalšího jsem nevěděla?
Chci to vědět.
Fajn. Měli bychom tě vzít domů.
Jasně. Přeci ho nenecháme čekat.
Tak fajn.
Jdeme.
Tak jo, jdeme.
Dobrou noc. Díky!
- Fajn. - Jdeme. Mám tě.
Páni, tomu říkám změna.
Dáš si brandy?
Ne, Beth. Nedám si brandy.
- A ty si taky nedáš. - Fajn.
Stejně mi nechutná. Nějak jsem jí nepřišla na chuť.
Tak šup s tebou nahoru.
Ne. Já spím tady.
Dobře. Chceš, abych zůstala?
Ne. Máš děcka.
To neva. Klidně...
Zavolám Bobovi. Ví, že přijdu pozdě.
Můžu mu zavolat a...
Ne.
Měla bys k nám zajít.
Na véču nebo tak. Bob nám něco uvaří.
Nerada tě tu vidím samotnou.
Lhala jsem.
O tom dopise.
Ty trubko! Panebože!
Úplně jsme ti to zbaštili. Já myslela, že je pravý.
Vidělas Garyho výraz?
Je pravý.
Lhala jsem, že netuším, co to znamená.
Víš, v Tennessee jsem prakticky umřela. Vyprávěla jsem ti to?
V sedmnácti, na střední.
Kamarád řídil a skutáleli jsme se ze srázu.
Auto bylo na šrot.
Plíce rozdrcené. Přiletěl pro mě vrtulník.
Srdeční zástava. Totální. Čtyři minuty.
Panebože.
Potom se mě všichni ptali:
„Jaký to bylo? Cos viděla?“
Nechtěla jsem je zklamat, a tak jsem říkala:
„Já nevím. Nepamatuju se.“
Ale pamatuju.
Owen byl jediný, komu jsem to kdy řekla.
Nicota.
Jak to myslíš, „nicota“?
Kéž bych ti mohla něco říct. Světlo na konci tunelu.
Je tam jen tunel.
Pokud tě to uklidní, Owen tomu nikdy nevěřil.
Shodli jsme se na většině věcí, ale na tomhle ne.
Na tom, co následuje, ne. Chtěl věřit v něco lepšího.
A skoro mě o tom přesvědčil.
Ale nemůžeš dělat, že nevíš, co víš.
„Mělas pravdu. Nicota existuje.“
„Po tobě nicota.“
„Teď už jsi v bezpečí.“
Řekl, že mám pravdu.
Teď si tím ale nejsem jistá.
Říkal, že jsi v bezpečí. V bezpečí před čím?
To už se asi nikdy nedozvíme, viď Claire?
Vážně věříš na duchy?
Ne. Chtěla jsem být milá.
To jsi. Jsi moc, moc milá.
Vážně nechceš, abych zůstala?
Možná než usnu.
Beth.
Beth. Vzbuď se.
Dveře.
Beth, vzbuď se.
Claire?
Dveře.
Máš něco na srdci? Mluv se mnou!
Hej!
Hej! Hej!
Hej!
Co?
Počkej! Ne! Ne!
Loď.
Co jsi říkal?
Ta loď.
Owene?
Vážně jsi tady?
Jestli jsi tu, zjev se mi.
Jsi to vážně ty?
Je to sen.
Sníš.
Fotky
ostatní
Beth?
Ahoj.
Co tady děláš? Jsi na túře?
Ne. Ne. Jen něco hledám.
Můžu pomoci?
Co hledáš?
Dům.
- Dům? - Jo.
Tady žádné domy nejsou. Je tu jenom příroda.
Tady se nedá stavět.
Jasně. Jsem hloupá.
Včera v noci jsem něco viděla. Jako...
Vypadalo to jako světlo v okně a...
Dům?
Čerstvý vzduch mi jen prospěje.
Takže, pokud nevadí...
Vlastně vadí.
Pardon, cože?
Nejsi ve své kůži, Beth.
Dost sis toho zažila.
A pro svůj klid duše bych byl raději,
kdyby ses tady sama netoulala po lesích.
Měla bys trávit čas s přáteli a rodinou.
Máš někoho takového?
Nechtěla bys zajít ke mně na oběd?
Připravím sendviče.
Jo, to zní hezky.
Ale možná později, ano?
Je tu někdo?
Mele?
Vydrž!
Dobře.
- Co to sakra je? - Co?
Co to má být?
Jak to mám vědět?
Kecy. Snažil ses mě držet mimo les.
Protože o tebe mám starost.
Co tam stavěl?
Cože?
Je tam dům. Náš dům. Můj dům.
Tak co tam sakra stavěl?
Já nevím. Žádný dům jsem nikdy neviděl.
Občas jsem ho zahlédl, že tam během noci chodí.
Co? A nic jsi mi neřekl?
Požádal mě o to.
Mele.
Poslyš, Beth...
Myslím, že na něco takového teď nejsi připravená.
Řekni mi všechno, co víš.
Jednou jsem ho přistihl.
Jako tebe dnes ráno.
Šel stejnou trasou kolem jezera.
Byl tam s ženou.
Myslel jsem, že jsi to ty, a zavolal na ně. Otočila se.
A já to nebyla.
Ne.
Ten večer se tu stavil.
Bušil mi na dveře. Pozdě v noci.
Bylo to zlé.
Byl cítit alkoholem a celý od bláta, jako by někde upadl.
Vím, jak to teď musí vypadat,
ale já mu věřil každé slovo.
A? Co teda říkal?
Že má nutkání.
Hanebná nutkání.
Za která se stydí a snaží se jich zbavit.
Říkal, že našel způsob, jak je udržet na uzdě.
Jaká nutkání?
Promiň, ale nějak jsem neměl potřebu se ptát.
Nemysli si, že mě to netrápilo.
Ale přísahám na Shellyin hrob, že od té doby se to neopakovalo. Nikdy.
Chtěl jsem ti to říct už tolikrát,
ale pak už mi připadal šťastný.
Vy oba.
Tak to ses asi spletl.
Zanechal po sobě prázdno,
a ty ho teď toužíš zaplnit. Tak to je.
Poslyš, jestli...
Pokud bych ti směl něco poradit, tak...
Nezaplňuj tu prázdnotu temnotou.
Jsi blíž smrti než kdykoliv předtím.
S tím si dovolím nesouhlasit.
CAERDROIA Obsah
Vnadidla & Klamy Základy klamání?
Panenka z Louvru
Mnohá zaklínadla vázala oběti k artefaktům.
Prostá bludiště a obrácené prostory měly temné síly mást či oslabit.
Kniha v nabídce: Books & Melodies, llc
Books & Melodies Knihkupectví v Utice, New York
Tak dobře.
Vrať se!
Vrať se...
BOOKS & MELODIES KNIHKUPECTVÍ
Vydržte sekundu.
Nechci je koupit. Mám jen dotaz.
Můj manžel je u vás koupil
a mě napadlo, jestli nevíte, zda tu kupoval i něco jiného.
Nebo si něco předkoupil? Něco podobného?
Takové záznamy si nevedeme.
Dobře. A můžete mi říct kdy?
Kdy je koupil? Třeba si vedete inventář?
- Bohužel. - Jasně.
A máte i jiné knihy od tohoto autora?
Podívám se...
Tohle je Dyson.
Možná byste raději Sturgise, ale fajn...
Ahoj.
Vy tu pracujete?
Ano. Můžu vám s něčím pomoci?
Jsem Beth.
Beth Parchinová.
Madelyne.
Nejspíš jste znala mého manžela.
- Ne. To si ne... - Owen. Owen Parchin.
Má vaše fotky v telefonu.
Jonahu?
To nic. Nemusíte volat o pomoc. Nechci vám...
Asi už...
jsme to vyřešili.
Nejspíš.
Jo.
Je mrtvý.
Cože?
Sebevražda.
Panebože.
Pro případ, že byste měli naplánovaný rande nebo tak něco.
Takhle to nebylo.
A mohla byste mi tedy říct, jak to bylo?
Jistě.
Párkrát za rok sem zašel
a vždycky byl přátelský.
Trochu jsme flirtovali, a on pak začal chodit častěji.
Dali jsme si pár drinků, nic víc.
Rozpusťte si vlasy.
- Cože? - Vaše vlasy. Ten culík.
Zrušte ho. Rozpusťte si vlasy.
Proč?
Spala jste s mým manželem a já vás slušně žádám.
Já ale...
Já s ním nespala.
Upřímně, sotva jsem ho znala.
Po staletí, příběhy o...
Prý ho sotva znala.
A co ty na to?
To samý. Řekla jsem: „Mám to stejně, zlato.“
A ty jí věříš?
Co? Jako že spolu nesouložili?
Jo.
Věřím.
Tak alespoň něco.
Nic dobrýho.
Souložení. To by ještě dávalo smysl.
Byly i další. Náš soused ho s někým viděl.
Vážně?
Jo. A já se mu podívala do počítače a měl tam tuny fotek...
Půl tuctu ženských. Všechny trochu jako já, ale ne úplně.
Ale když s nimi nespal, tak co teda dělal?
Minulou noc jsem měla sen.
Byl to náš dům, a přitom nebyl.
Byl obráceně.
Viděla jsem ho s někým...
Dost. Přestaň s tím.
Přestaň mu šmejdit ve věcech.
Nic z toho, co najdeš, ti teď nijak nepomůže.
Nevyjádřila jsem se snad jasně? Měl tajný život.
Vážně mě tu hodláš poučovat
o jakýmsi posmrtným právu na soukromí?
Chápu, co prožíváš,
ale mám o tebe strach.
Možná zkus odstup.
Já nevím.
Cítila jsem ho.
Cítila jsem svého manžela.
„Mělas pravdu. Nicota.“
Proč by mluvil o nicotě? Vždyť na to nevěřil.
Víra se mění.
Podívej se na sebe.
Nikoho skeptičtějšího neznám.
A teď mi tady vyprávíš, že u tebe doma straší.
Jo. Když to říkáš takhle, zní to trochu bláznivě.
Nechoď domů.
Drž se teď od jezera dál.
Klidně můžeš zůstat tady.
Jak jen dlouho si budeš přát.
Nemám to uzavřené.
Ne všechno se musí nutně uzavřít.
Možná se nikdy nedozvíš, na co myslel.
Je pryč. Ty ne.
Máš svůj život.
Ne, máš pravdu.
Odstup by mi prospěl.
Zabalím si pár věcí. Tašku.
Půjdu na pár nocí do hotelu.
- Nepoznám, jestli to myslíš vážně. - Myslím.
Něco na tom, co říkáš, bude. Vážně.
Mám tě ráda.
Hlavně mi zavolej, ano?
Zavolám.
Odcházím.
Dneska. Asi.
Takže jestli mi něco chceš, teď je ta správná chvíle.
Slyšíš mě?
Parchante.
Hej!
Promiňte. Myslela jsem, že nejste doma.
Jsem doma.
Asi bych tu neměla být.
Jak jste věděla, kam jet?
Už jsem tu byla.
Asi jsem vám to měla říct už v tom knihkupectví,
ale upřímně, trochu jste mě vyděsila.
To mě mrzí.
Ne, chápu to. Naprosto.
Asi bych se chovala stejně.
Divné je...
Po práci jsem se na chvilku natáhla
a měla jsem sen.
Zdálo se mi, že jsem vy.
Tedy, byla jsem to já, ale zároveň i vy.
Něco vás pronásledovalo a bylo to všude kolem vás.
Tedy nás.
A dostalo nás to?
To nevím jistě. Pak jsem se vzbudila.
Pak už jsem na vás nemohla přestat myslet.
Asi byste měla něco vědět.
O tom, co se stalo.
S vaším manželem jsem nespala.
Říkejte mu jménem. Očividně jste ho jako „mého manžela“ nebrala.
Jasně.
V tom nelžu.
Vážně jsem s ním nespala.
Udělala bych to. Myslela jsem, že k tomu dojde, ale...
Jednoho odpoledne se za mnou stavil.
Zrovna jsem končila
a on mě sem pozval. Na výlet.
Normálně bych řekla ne,
ale on byl chytrý a milý a...
Já nevím. Prostě jsem se s ním cítila v bezpečí, chápete?
Chápu.
Dobře.
Takže mě sem vzal
a dali jsme si drink.
Šli jsme k jezeru a on mi ukázal ten druhý dům.
Počkat. Vy jste ho viděla?
No, moc k vidění tam toho není, ale on na něj byl fakt pyšný.
Byl z něj nadšený.
Prováděl mě domem pokoj po pokoji.
A pak mi ukázal takovou divnou sošku a řekl, ať ji podržím.
A udělala jste to?
Co přesně vám udělal?
Nic.
Objal mě.
Víceméně.
Položil si bradu na mé rameno a...
Vím, že to teď musí znít divně,
ale bylo to příjemné.
Být někomu nablízku.
Držet ho v náručí.
Cítila jsem, jak se třese.
Pak začal plakat a já nevěděla, co dělat.
Co vám udělal?
Políbila jsem ho. On mi to opětoval a...
Zpočátku to bylo hezké.
Takže jsem ho nezastavila, když mi položil ruce na záda.
Ani když mě chytil za krk.
Ale pak ho začal svírat.
Panebože.
Asi jsem ho špatně odhadla, chápete? Já...
Tohle má každý jinak.
Ublížil vám?
Bože, ne!
Řekla jsem, ať přestane, a on přestal.
Myslíte, že by vám ublížil?
Ale neublížil.
Odvezl mě domů.
Řekl, že to byla jeho chyba, ne moje.
Že byl unavený a zmatený
a necítil se ve své kůži.
Nebyl sám sebou.
Bál se, že to nedokáže ovládat.
Ovládat co?
Nevím přesně.
Ale nakonec řekl, že ví, co musí udělat.
Skoncovat s tím jednou provždy.
Poslyšte...
Chtěla jsem vám to říct. Zřejmě měl výčitky, že vás podvádí.
Tak to myslel, nebo ne?
Musíme si promluvit.
Neodejdu, dokud si nepromluvíme.
Volals mě, a tak jsem tu.
Copak se mnou nechceš mluvit?
S ní jsi mluvil.
Jsem tady. Pořád jsem tu.
Ať už jsi kdekoliv,
pojď si pro mě.
Tak si pro mě pojď!
Tak fajn.
Sakra...
Tak jo, tak jo. No tak, už to zvedni.
- Claire Woodwardová... - Sakra!
není dostupná. Po zaznění signálu zanechte vzkaz.
Omlouvám se. Vím, že je pozdě.
Měla jsem tě poslechnout.
Udělala jsem hloupost.
Šla jsem na druhou stranu jezera a něco viděla.
Něco jsem viděla, ale...
Nevím, jestli je to skutečné.
Znám svého muže.
Vím, jaký je,
a odmítám uvěřit, že by mohl...
Já nevím.
Kéž bys tu byla.
Kéž už by bylo ráno.
Ne.
Přestaň.
Owene?
Kde jsi?
Já tomu...
Nerozumím tomu.
Prosím, vrať se.
Ach, Bože.
Tolik mi chybíš.
TADY
Je to skutečné?
Vážně jsi tady.
Drž mě. Drž mě.
Vážně jsi tady?
Ano.
Jsem tu.
Owene?
Ne.
Já nejsem Owen.
Sakra. Sakra.
Ne, přestaň.
Schovej se.
Co?
Owene?
Odešlas.
Cože?
Tu noc, co jsme se potkali.
Ty nejsi Owen.
Jsem to, cos cítila, když se tvé srdce zastavilo.
Ne. Cítila jsem...
Nicotu.
Vzpomínáš?
Vidělas mě.
A od té doby jsem s tebou.
Cos udělal mému manželovi?
Šel jsem za ním.
A našeptával mu...
zas a znovu.
Aby mi tě vrátil.
Ale on nechtěl.
Místo tebe posílal je.
Obelstil tě.
Na chvíli.
Sakra.
Stůj.
Nebojuj.
Ne!
Beth.
Beth?
Haló?
Beth, jsi tady?
Jdu nahoru.
Beth?
Beth!
MĚLAS PRAVDU. NICOTA EXISTUJE.
PO TOBĚ NICOTA. TEĎ UŽ JSI V BEZPEČÍ.
Kde je?
Pryč.
Ale to už jsi věděla.
Co to má být?
DŮKAZY
Panebože.
Beth!
Myslel si, že tě dokáže ochránit.
Mýlil se.
Tys měla pravdu.
Beth!
Nicota existuje.
Beth!
Jsem tu jen já.
Vrať se mi.
Beth!
Na tom nezáleží.
Nech to být.
Vrať se mi.
Beth!
Bože můj!
Jsem tu.
Drž hlavu nad vodou. Tudy!
- Je v pořádku? - To nevím.
Co se stalo?
Já nevím. Já nevím.
Beth? Vnímáš mě? Jsi tu?
Jsem tu. Jsem tu.
Jsem tady.
Mám tě.
Jsem tu.
Mám tě, mám tě.
Jsem u tebe. Jsem tu.
Dýchej.
Už jsi v bezpečí.
V pořádku. Budeš v pořádku.
Copak je?
Nic tam není.
Já vím.
Překlad: Petra Procházková